Справа № 520/24979/24
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

20 листопада 2024 року Справа № 520/24979/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому порядку в м. Харкові у приміщенні суду заяву представника позивача про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

у с т а н о в и в :

у провадженні суду перебуває вищевказана справа.

Ухвалою суду від 27.09.2024 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. Судове засідання призначено на 20.11.2024 об 11.00 год.

20.11.2024 до суду представником позивача адвокатом Ніколаєвим В. О. подано заяву про відвід головуючому судді Садовій М. І. у адміністративній справі № 520/24979/24. В обґрунтування заяви покликається на те, що представнику позивача адвокату Ніколаєву В. О. стало відомо про те, що із матеріалами справи знайомився представник позивача за довіреністю Соколова Н. Є. Вважає такі дії неприпустимі. Дійсно, позивач ОСОБА_1 видав довіреність ОСОБА_2 на представлення його інтересів, включаючи суди. Однак, справа розглядається у порядку загального позовного провадження, а сума позовних вимог сягає 1 800 000,00 грн, тому представник за довіреністю не може бути представником у цій справі, адже справа не є справою незначної складності. Стаття 131-2 Конституції України та стаття 57 Кодексу адміністративного судочинства встановлюють, що представником у суді може бути лише адвокат або законний представник. ОСОБА_2 не відповідає цим критеріям. Незважаючи на це, суддя Садова М.І. надала Соколовій Н.Є. права учасника справи. 13 листопада 2024 року ОСОБА_2 ознайомилася з матеріалами справи. ОСОБА_3 вважає, що суддя Садова М.І. керується не законом, а іншими міркуваннями, і готова йти на поступки особі, яка вимагає незаконні права. Наведені обстаивни свідчать про обґрунтовані сумніви щодо неупередженості судді. Зважаючи на викладене, просить заяву про відвід судді задовольнити.

Розгляд заяви про відвід судді здійснюється без повідомлення учасників справи у відповідності до ч. 8 ст. 40 КАС України.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 40 КАС України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява про відвід судді подано представником позивача 19.11.2024 за допомогою підсистеми «Електронний суд», тобто пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, а відтак така заява не підлягає передачі іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу у відповідності до ч. 4 ст. 40 КАС України.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід (самовідвід) судді, передбачений ст. ст. 36, 37 КАС України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ст. 39 КАС України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід та може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Отже, за умовами ст. 39 КАС України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Представник позивача адвокат Ніколаєв В. О. наводить аргументи про те, що надання матеріалів справи для ознайомлення представнику позивача за довіреністю суперечить вимогам адміністративного судочинства, адже справа не є незначної складності, оскільки призначена у порядку загального судочинства.

Отже, ОСОБА_3 фактично не погоджується з наданням ОСОБА_2 яка уповноважена довіреністю № НСТ908402 від ОСОБА_1 , який є особою з інвалідністю І групи, підтверджено копією посвідчення від 28.12.2022 серії НОМЕР_1 , встановленою йому безстроково, потребує постійно сторонньої допомоги та догляду, з ознайомленням з матеріалами справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 44 КАС України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Згідно з ч. 1 ст. 60 КАС України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Суд вважає за необхідне зазначити, що представник за довіреністю не брала участі у підготовчому засіданні як представник позивача.

Щодо надання дозволу на ознайомлення із матеріалами адміністративної справи представнику за довіреністю, суд виходив із наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відтак, дотримання норм міжнародного договору, забезпечує порядок здійснення адміністративного судочинства.

Забезпечення права осіб з інвалідністю на доступ до правосуддя, гарантованого статтею 13 Конвенції про права осіб з інвалідністю, ратифікованої Законом України від 16.12.2009 № 1767-VI (далі Конвенція).

Відповідно до положень статті 5 Конвенції держави-учасниці визнають, що всі особи є рівними перед законом і за ним та мають право на рівний захист закону й рівне користування ним без будь-якої дискримінації.

Держави-учасниці забороняють будь-яку дискримінацію за ознакою інвалідності й гарантують особам з інвалідністю рівний та ефективний правовий захист від дискримінації на будь-якому ґрунті.

Статтею 2 Конвенції передбачено, що «дискримінація за ознакою інвалідності» означає будь-яке розрізнення, виключення чи обмеження з причини інвалідності, метою або результатом якого є применшення або заперечення визнання, реалізації або здійснення нарівні з іншими всіх прав людини й основоположних свобод у політичній, економічній, соціальній, культурній, цивільній чи будь-якій іншій сфері. Вона включає всі форми дискримінації, у тому числі відмову в розумному пристосуванні.

Згідно з частиною першою статті 13 Конвенції держави-учасниці забезпечують особам з інвалідністю нарівні з іншими ефективний доступ до правосуддя, зокрема, передбачаючи процесуальні та відповідні вікові корективи, які полегшують виконання ними своєї ефективної ролі прямих і опосередкованих учасників, у тому числі свідків, на всіх стадіях юридичного процесу, зокрема на стадії розслідування та інших стадіях попереднього провадження.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.04.2021 № 285-р затверджено Національний план дій з реалізації Конвенції про права осіб з інвалідністю на період до 2025 року (далі Національний план дій).

Так, підпунктом 1 пункту 1 розділу VII Національного плану дій на виконання завдання щодо забезпечення рівного доступу осіб з інвалідністю до судових та адміністративних проваджень передбачено захід щодо розроблення законопроєкту про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) щодо визначення порядку надання особам з інвалідністю з порушеннями зору, слуху, інтелектуальними порушеннями інформації про зміст та хід судової справи в доступному форматі, а також персональної допомоги для їх участі в судових засіданнях.

З огляду на викладене вище, суд при наданні дозволу на ознайомлення із матеріалами справи виходив насамперед із інтересів позивача ОСОБА_1 , який є інвалідом І групи, загальне захворювання по зору; з метою реалізації його процесуального права ознайомитись із матеріалами справи особисто; отримувати інформацію про зміст та хід судової справи в доступному форматі, а також персональну допомогу під час реалізації своїх процесуальних прав, яка надавалась представником за довіреністю; з метою дотримання норм Конвенції, яка ратифікована Україною та є невід`ємною частиною законодавства про адміністративне судочинство; забезпечити позивачу з інвалідністю нарівні з іншими ефективний доступ до правосуддя.

Відтак, суд прийшов переконання про те, що наведені аргументи у заяві про відвід ґрунтуються лише на припущеннях представника позивача адвоката Ніколаєва В. О. однак сумнів у неупередженості, об`єктивності судді має бути розумним, об`єктивно обґрунтованим.

Враховуючи наведене вище, обставини, які наведені адвокатом Ніколаєвим В. О. у заяві про відвід судді не підтверджує наявність підстави передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України, а тому суд прийшов висновку про безпідставність, необґрунтованість та недоведеність заявленого відводу судді, а відтак у такому необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 243 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

у заяві представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ніколаєва Володимира Олександровича про відвід головуючому судді Садовій М. І. у справі за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 20.11.2024.

Суддя М. І. Садова