Справа № 148/1742/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 148/1742/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Штифурко Л.А.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

19 листопада 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 20 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Тульчинського районного суду Вінницької області в якому просив визнати протиправними та скасувати:

- постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, від 18.04.2024 серії АА №00018841 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Василенко Дарєю Ігорівною;

- постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки па автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, від 14.05.2024 серії АА №00019684 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Василенко Дарєю Ігорівною;

провадження в справах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, - закрити.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 20.08.2024 позов задоволено повністю.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір в сумі 1211.20 грн та 4500 грн витрат на правничу допомогу.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що згідно дозволів № 2024-51НГ від 05.04.2024 та № 2024-02НГ від 10.04.2024 транспортний засіб VOLVO АВ 3790 IB, причіп TAD, НОМЕР_1 , мали право здійснювати рух за вказаними у дозволі маршрутами, а саме за адресою: М-21, км 247+432, Вінницька область, та за адресою: М-21, км 192+000, Житомирська область.

Стосовно стягнення витрат на правничу допомогу суд першої інстанції виходив із засад розумного балансу між приватними і публічними засадами, реального часу, витраченого на представництво інтересів клієнта в суді, з урахуванням складності справи, характеру доказів у справі (відсутності експертиз, виклику свідків, тощо), кількості сторін, обсягу наданих адвокатом послуг, ціну позову і значення справи для сторін, беручи до уваги, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтвердженні доказами, та дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача 4 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що посадовими особами відповідача було дотримано вимоги законодавства щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 132 КУпАП.

Зазначено, що місцем перевірки є М-21, км 192+000. Житомирська область, натомість у дозволі вказаний маршрут відсутній.

Також вказано, що позивачем не вказано перелік послуг, які були безпосередньо замовлені позивачем, а тому реальність адвокатських витрат, їх дійсність та необхідність не підтверджуються документально.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що згідно дозволу № 2024-51: серед маршрутів руху зазначені «… об`їздна Вінниці виїзд на М21 М21 Привітне …, а також …-М06 - об`їзна Коростишева - М06 - об`їзна Житомира - М06 - об`їзна Звягеля - М06 …та в зворотному напрямку». При цьому дозвіл не містить уточнення обласної приналежності населеного пункту «Привітне», зокрема в той же час, такий населений пункт наявний у Коростенському районі Житомирської області, у напрямку якого по маршруту руху пролягає автомобільна дорога «М21», визначена у вказаних вище дозволах в тому числі і пункт зважування «М21 192 км +000».

Також у відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить суд здійснити розподіл судових витрат на правничу допомогу понесену при розгляді справи в суді апеляційної інстанції стягнувши з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 2000 грн.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 07.11.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 19.11.2024 о 09:50 год.

19.11.2024 до суду надійшла заява представника Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) про розгляд справи без участі представника апелянта. При цьому у заяві апелянт просить задовольнити його апеляційну скаргу, рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 20.08.2024 скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань судом встановлено, що ОСОБА_1 є керівником Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довжок» з 21.06.2023.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки VOLVO, номер шасі НОМЕР_3 , 2013 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , є СТОВ «Довжок».

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 власником спеціалізованого напівпричіпа напівплатформи марки TAD, типу CLASSIC 30-3, номер шасі НОМЕР_6 , 2021 року випуску, синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є СТОВ «Довжок».

Відповідно до роздруківки з інтернет - ресурсу Інформаційна карта ГВК за номером НОМЕР_4 , пост НОМЕР_7 , Виступовичі- Житомир-Могилів-Подільський (через м. Вінницю), км 247+432 (13), час 3024-04-10 20:06, порушення ГВК, вага/габарит: 47.95.

Згідно роздруківки з інтернет - ресурсу Інформаційна карта ГВК за номером НОМЕР_4 , пост М-21, км 192+ 000, Житомирська область (Wim 27), час 3024-05-02 08:40, порушення ГВК, вага/габарит: 49.35.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовна особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 18.04.2024 серії АА №00018841, 10.04.2024 о 20:06 год., за адресою: М-21, км 247+432, Вінницька область, зафіксовано транспортний засіб Volvo FH, днз НОМЕР_8 , відповідальна особа ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,888 % (3.155 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. За вказані дії ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовна особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 14.05.2024 серії АА №00019684, 02.05.2024 о 08:40 год., за адресою: М-21, км 192+000, Житомирська область, зафіксовано транспортний засіб Volvo FH, днз НОМЕР_8 , відповідальна особа ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 11.038 % (4.415 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. За вказані дії ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 грн.

Відповідно до постанови державного виконавця Тульчинського РВ ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 22.07.2024 відкрито виконавче провадження з виконання постанови №АА 00019684, виданої 14.05.2024.

Згідно постанови державного виконавця Тульчинського РВ ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 22.07.2024 відкрито виконавче провадження з виконання постанови №АА 00018841, виданої 18.04.2024.

Також судом встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання оскаржуваних постанов відкрито на підставі заяв №7731/3.7/14-24 від 18.06.2024 та №8259/3.7/14-24 від 11.07.2024 в.о. директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про примусове виконання постанов.

Згідно копії дозволу № 2024-51НГ від 05.04.2024 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданого Департаментом патрульної поліції національної поліції України, в період з 05.04.2024 по 04.05.2024 транспортному засобу VOLVO АВ 3790 IB, причіп TAD, НОМЕР_1 , надано дозвіл для проїзду за маршрутом: "ПП "Старокозаче" - Р72 - виїзд на М15 - МІ5- виїзд М-28- М- 28- виїзди на М-05- виїзд на М-30- М30- об`їзна Немирова виїзд на Р08-Р08- виїзд на Т02-22- Капустяни - Т02-22 - виїзд на Р080-Р08 - об`їзна Немирова виїзд на М30- М30 об`їзна Вінниці виїзд М21 - М21- Привітне- М-21 - Об`їзна Вінниці виїзд на М30- М30 - об`їзна Немирова- М-30- виїзд на М05- М05 об`їзна Білої Церкви - міська смуга Києва, Рух містом: просп. Академіка Глушкова, Одеська площа, вул. Академіка Заболотного, Столичне шосе, Наддріпрянське шосе, Дарницький міст, вул. Петра Радзіня, просп. Петра Григоренка, просп. М. Бажана, Харківська площа міська смуга Києва виїзд на М03-М03- виїзд на Р03-Р03- виїзд на М01- М01- виїзд на Т10-Т10-04 -Рудня Т10-04 виїзд на М01- М01 - виїзд на Р03- РОЗ, виїзд на М03- М030 міська смуга Києва, рух містом: Харківська площа, просп. М. Бажана, просп. Петра Григоренка, вул. Петра Радзіня, Дарницький міст , Наддніпрянське шосе, Столичне шосе, вул .Академіка Заболотного, Одеська площа, Кільцева дорога, міська смуга Києва виїзд на Т10-27-Т10-27- міська смуга Києва, рух містом : Кільцева дорога, просп. Берестейський, міська смуга Києва виїзд на М06- М06- обїзна Коростишева - М06 об`їзна Звягеля - М06- об`їзна Рівне- М-06 - Велика Омеляна та в зворотньому напрямку", загальна вага автопоїзду з вантажем - 52,00 тони, навантаження на найбільш навантажену вісь 11 тон.

Відповідно до копії дозволу № 2024-02НГ від 10.04.2024 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданого Департаментом патрульної поліції національної поліції України, строк дії з 10.04.2024 по 09.05.2024, транспортних засіб VOLVO АВ 3790 IB, причіп TAD, НОМЕР_1 , має право руху за маршрутом: "ПП "Старокозаче" - Р72 - виїзд на М15 - МІ5- виїзд М-28- М 28- виїзди на М-05- М05 - виїзд на М-30- М30- об`їзна Немирова виїзд на Р08-Р08- виїзд на Т02-22- Т02-22 - Капустяни - Т02-22 - виїзд на Р08-Р08 - об`їзна Немирова виїзд на М30- М30 об`їзна Вінниці виїзд на М21 - М21- виїзд на Н02-Н02- виїзд на Н25-Н25 - виїзд на Р77-Р77 - виїзд на М06-М06-обїздна Рівне - М06-міська смуга Рівне, рух містом: вул. Січових Стрільців, вул. Макарова, вул. Млинівська, міська смуга Рівне виїзд на н22-Н22 - виїзд на Т18-17-Т18-17 - Деражне та в зворотньому напрямку», загальна вага автопоїзду з вантажем - 52,00 тони, навантаження на найбільш навантажену вісь 11 тон.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Примітка до даної статті визначає, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до п. 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 за № 1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Згідно п. 2 вказаного Порядку, інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Відповідно до ч.1 ст. 299 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (стаття 119, частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частина п`ята статті 133, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135) розглядають органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай).

Статтею 280 КУпАП вказано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Одночасно при розгляді справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягується до адмінвідповідальності має бути забезпечено права, визначені ст. 268 КУпАП, а саме право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно матеріалів справи при розгляді справи про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП уповноважена розглядати справи про адміністративні правопорушення особа, не врахувала, що згідно дозволів № 2024-51НГ від 05.04.2024 та № 2024-02НГ від 10.04.2024 транспортний засіб VOLVO АВ 3790 IB, причіп TAD, НОМЕР_1 , зареєстровані за СТОВ "Довжок", керівником якого являється ОСОБА_1 , мали право здійснювати рух за вказаними у дозволі маршрутами з 05.04.по 04.05.2024 та з 10.04.2024 по 09.05.2024 із загальною вагою автопоїзду з вантажем - 52,00 тонни. При цьому згідно постанови серії АА №00019684 його вага перевищила 40 тонн на 4,415 тон, а отже складала 44.415 тони, а згідно постанови АА №00018841 вага транспортного засобу перевищила 40 тонн на 3,155 тон. та склала 43155 тонни при загальній дозволеній вазі автопоїзда з вантажем 52 тонни.

Стосовно доводів скаржника про те, що вказаний транспортний засіб не мав права руху з перевищенням габаритів, у місці перевірки, оскільки 192+000 км Житомирської області відсутній у маршруті, вказаному у дозволі, безпідставні суд зазначає, що згідно оскаржуваних постанов місцем перевірки є автодорога М-21, а перевірка (зважування) транспортного засобу VOLVO АВ 3790 IB з причіпом TAD, НОМЕР_1 здійнювалось у двох точках (майданчиках WIM: WIM13 та WIM 27). Вказані майданчики знаходяться саме на автодорозі М-21, право проїзду якою з перевищеннями габаритів визначено у дозволах, наданих СТОВ «Довжок» для транспортного засобу VOLVO АВ 3790 IB з причіпом TAD, НОМЕР_1 .

При цьому колегія суддів враховує пояснення представника викладені у відзиві на апеляційну скаргу про те, що дозвіл не містить уточнення обласної приналежності населеного пункту «Привітне», зокрема в той же час, такий населений пункт наявний у Коростенському районі Житомирської області, у напрямку якого по маршруту руху пролягає автомобільна дорога «М21», визначена у вказаних вище дозволах, в тому числі і пункт зважування «М21 192 км +000».

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, відповідачем не надано ні суду першої інстанції, ні до апеляційного суду жодних доказів, які б безперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанови №АА 00018841 від 18.04.2024 та №АА 00019684 від 14.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП винесені з порушенням норм чинного законодавства, є неправомірними, а тому підлягають скасуванню.

Стосовно стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті 4500 грн витрат на правничу допомогу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.ч. 5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 в справі № 910/12876/19.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 300/941/19 та від 31.03.2020 у справі № 726/549/19.

Згідно матеріалів справи на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн. адвокатом надано: копію ордеру серії АВ №1143209 від 22.07.2024, виданого адвокатом Довганем О.О. на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , копію договору про надання правничої допомоги б/н від 19.07.2004, укладеного між адвокатом Довганем О.О. та позивачем ОСОБА_1 , предметом якого є надання адвокатом Довганем О.О. правничої допомоги ОСОБА_1 , у справі щодо оскарження постанов про притягнення клієнта до адміністративної відповідальності винесених Держслужбою з безпеки на транспорті, а саме АА 00018841 від 18.04.2024 та №АА 00019684 від 14.05.2024, копію Додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги б/н від 19.07.2004, укладеної між адвокатом Довганем О.О. та позивачем ОСОБА_1 16.08.2024, згідно якої сторони погодились, що розмір гонорару становить 7000 грн, копію квитанції до прибуткового касового ордера №5 від 19.08.2024 на підтвердження отримання адвокатом Довганем О.О. та здійснення позивачем ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн.

Судом першої інстанції враховано, що представник відповідача в своїй заяві просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі в тому числі у задоволенні вимоги про стягнення судових витрат на користь позивача, пов`язаних з наданням правничої допомоги, посилаючись на те, що вони завищеними, належним чином необґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу судом першої інстанції вірно враховано, що розгляд даної справи здійснювався у спрощеному провадженні, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України дана категорія справи відноситься до справ незначної складності, участі в судових засіданнях представник позивача не брав.

Оцінка фактично вчинених адвокатом дій при надання правничої допомоги в даній справі вказує на їх невідповідність критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів ст. 134 КАС України.

Судом першої інстанції вірно враховано, що представником позивача надано консультації позивачу, підготовлено та надіслано адвокатські запити до Тульчинського РВ ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Державної служби України з безпеки на транспорті, підготовлено та складено позовну заяву.

Разом з тим, на переконання суду першої інстанції, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень, як заявлено позивачем, є неспівмірними з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.

Виходячи з засад розумного балансу між приватними і публічними засадами, реального часу, витраченого на представництво інтересів клієнта в суді, з урахуванням складності справи, характеру доказів у справі (відсутності експертиз, виклику свідків, тощо), кількості сторін, обсягу наданих адвокатом послуг, ціну позову і значення справи для сторін, беручи до уваги, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтвердженні доказами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення на користь позивача 4500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стосовно тверджень скаржника про те, що позивачем не вказано перелік послуг, які були безпосередньо замовлені позивачем, а тому реальність адвокатських витрат, їх дійсність та необхідність не підтверджуються документально суд зазначає, що розмір гонорару 7000 грн встановлений сторонами у фіксованій сумі та зазначений у додатковій угоді №1 до договору про надання правничої допомоги від 19.07.2024. Здійснення такої оплати послуг позивачем підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №5 від 19.08.2024.

Щодо клопотання про стягнення витрат на правову допомогу надану в суді апеляційної інстанції колегія суддів зазначає наступне.

Так у відзиві на апеляційну скаргу представником заявлено клопотання про здійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу стягнувши з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 2000,00 грн.

Зазначено, що п.1.3 додаткової угоди визначено, що в разі надання адвокатом правничої допомоги і у суді апеляційної інстанції розмір гонорару адвоката сумарно становитиме фіксовану суму - 9 000,00 грн., оскільки ОСОБА_1 в ході розгляду справи судом першої інстанції сплачено 7 000,00 грн. (квитанція наявна в матеріалах справи), слід додатково вирішити питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу у сумі 2 000,00 грн., оскільки таку суму витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції буде понесено ОСОБА_1 .

При цьому колегія суддів враховує, що дана справа незначної складності та розглядається у скорочені строки встановлені ст. 286 КАС України, позивач не є апелянтом, до суду представником позивача підготовлено та надано відзив на апеляційну скаргу, обґрунтування якого ідентичні тим, що містяться у позові.

Предмет позову у цій справі не вимагає залучення третіх осіб, проведення експертиз чи витребування додаткових доказів.

Суть спору зводиться лише до встановлення однієї обставини, а саме наявність дозволу на перевезення великогабаритних вантажів на відповідній ділянці дороги.

Вказана справа розглядається за одне судове засідання та з урахуванням заяви апелянта про розгляд справи без участі його представника, в порядку письмового провадження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви представника позивача та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн, що відповідає реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (підготовка відзиву на апеляційну скаргу).

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 20 серпня 2024 року - без змін.

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Довганя Олега Олексійовича про стягнення витрати на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 1 000 грн (одна тисяча гривень).

В задоволенні клопотання в іншій частині, а саме щодо стягнення витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 2 000 грн - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.