Справа № 215/7666/23
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 215/7666/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року (суддя Ніколайчук С.В.) в справі № 215/7666/23 за позовом ОСОБА_1 до начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про встановлення наявності компетенції, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про встановлення наявності компетенції (повноважень) начальника при отриманні заяви від 06 листопада 2023 року № 1483 створювати штучні перешкоди для прийняття ненормативного правового акту та визначати таку процедуру протиправною бездіяльністю, зобов`язання прийняти акт після розгляду і задовольнити вчасно, надіслати повідомлення сину про її вибір його для надання соціальних послуг з догляду на професійній основі особі з інвалідністю.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2023 року позовна заява передана на розгляд Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині відмови у розгляді справи за правилами загального позовного провадження.

Вважає, що поданий відповідачем відзив є відмовою у наданні відзиву у строк, встановлений судом.

Відповідач не врахував, що вона потребує соціальних послуг, адже через порушення функцій організму перебуває у складних життєвих обставинах та потребує допомоги, а судом першої інстанції ці обставини не враховано.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 надала до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради (далі УПСЗН) заяву про потребу в наданні соціальних послуг (вх. № 1291 від 07.11.2023 р.) та додатки до її звернення; заяву про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від ОСОБА_1 (вх. № 1483 від 07.11.2023 р.) та заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі від ОСОБА_2 (вх. № 1484 від 07.11.2023 р.).

Заява позивача від 07.11.2023 (реєстрційний вх. № 1291) розглянута відповідачем відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Підготовлена письмова відповідь від 05.12.2023 року № 15/231-14/180 з роз`ясненнями щодо порушених позивачем у зверненні питань з посиланням на нормативно-правові акти. Відповідь № 15/231-14/180 направлена листом на поштову адресу позивача13.12.2023 року, що підтверджується копією реєстру поштового відправлення.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з доведеності відсутності бездіяльності з боку відповідача при розгляді заяви позивача.

Також судом першої інстанції зауважено, що позовна вимога про встановлення наявності компетенції (повноважень) у відповідача з урахуванням його предмету і суб`єктивного складу перебуває поза межами не лише юрисдикції адміністративних судів, а й не належить до юрисдикції жодного іншого суду.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І «А» групи загального захворювання.

ОСОБА_1 подана до УПСЗН заява про потребу в наданні соціальних послуг (вх. № 1291 від 07 листопада 2023 року) та додатки до її звернення; заява про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від ОСОБА_1 (вх. № 1483 від 07 листопада 2023 року) та заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі від ОСОБА_2 (вх. № 1484 від 07 листопада 2023 року).

Заява розглянута УПСЗН в порядку Закону України «Про звернення громадян», позивачу надана письмова відповідь від 05 грудня 2023 року № 15/231-14/180 із роз`ясненнями щодо порушених позивачем у зверненні питань з посиланням на нормативно-правові акти. Відповідь № 15/231-14/180 направлена листом на поштову адресу позивача 13 грудня 2023 року.

Стосовно питання порушення судом першої інстанції норм процесуального права суд зазначає наступне.

Так, позивач вважає, що справа мала бути розглянута судом першої інстанції в порядку загального позовного провадження, а судом першої інстанції безпідставно відмовлено у такому порядку розгляду справи.

За приписами частин першої - четвертої статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо:

1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище;

2) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію;

3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

4) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію;

6) оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

7) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження;

8) типові справи;

9) оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині;

10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження;

11) перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Частинами першою - третьою статті 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що предметом спору є бездіяльність суб`єкта владних повноважень стосовно надання соціальних послуг, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ця справа має розглядатися за правилами спрощеного, а не загального, позовного провадження.

Посилання апелянта на те, що в заяві від 06 листопада 2023 року, адресованої УПСЗН, заявлено про необхідність «частково загладити мої моральні страждання сумою у 2000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 2684 х 1000 = 2 684 000 грн.» (а.с. 22), тому справа в суді мала розглядатися за правилами загального позовного провадження, є безпідставними, адже ОСОБА_1 в позовній заяві на заявлено позовних вимог про стягнення з відповідача будь-якої моральної шкоди.

Також апелянт вважає, що поданий відповідачем відзив є відмовою у наданні відзиву у строк, встановлений судом.

Судом встановлено, ухвалою про відкриття провадження у справі від 30 січня 2024 року запропоновано відповідачу надати відзив протягом 15 днів з моменту отримання копії ухвали.

Відповідачем подано відзив 14 лютого 2024 року, тобто у строк, встановлений судом, тому відсутні підстави вважати, що відповідачем відзив подано поза межами строку, встановленого судом.

При цьому до відзиву надано докази направлення копії відзиву та доданих до нього доказів на адресу позивача (а.с. 54).

Відтак, суд відхиляє доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Стосовно суті позовних вимог суд звертає увагу, що апелянтом не приведено жодного доводу у спростування висновків суду першої інстанції.

Позивачем вказано лише, що вона потребує соціальних послуг, адже через порушення функцій організму перебуває у складних життєвих обставинах та потребує допомоги, а судом першої інстанції ці обставини не враховано.

Соціальний захист населення в межах делегованих повноважень в Тернівському районі здійснює УПСЗН Тернівської районної у місті ради в порядку, встановленому законодавством України, які визначені у Положенні про управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради, яке затверджено рішенням Тернівської районної у місті ради від 23 лютого 2023 року № 222.

Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах, визначено Законом України «Про соціальні послуги» від 17 січня 2019 року № 2671-VIII (далі Закон № 2671-VIII).

Статтею 8 Закону № 2671-VIII встановлено, що суб`єктами системи надання соціальних послуг є: 1) уповноважені органи у сфері надання соціальних послуг; 1-1) бюджетна установа, яка організовує та здійснює закупівлю соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету у випадках та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України; 2) отримувачі соціальних послуг; 3) надавачі соціальних послуг; 4) об`єднання працівників системи надання соціальних послуг; 5) об`єднання надавачів соціальних послуг; 6) об`єднання отримувачів соціальних послуг.

Відповідно до статті 13 Закону № 2671-VIII до надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать, зокрема, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності (частина третя)

Фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, проходять підготовку та перепідготовку у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина четверта).

За положеннями частини шостої статті 8 Закону № 2671-VIII фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є:

1) особами з інвалідністю I групи;

2) дітьми з інвалідністю;

3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями;

4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися;

5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

Згідно з частиною сьомою статті 8 Закону № 2671-VIII фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року № 430 затверджено Порядок підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності (далі - Порядок), пунктом 6 якого передбачено, що фізичні особи звертаються за місцем проживання/перебування до управління з заявою в довільній формі про включення до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі (далі - перелік). Разом із заявою фізична особа, яка планує надавати послуги з догляду, повинна подати копії документа, що посвідчує особу, реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) та документа, що підтверджує реєстрацію місця проживання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, син позивача ОСОБА_2 неодноразово звертався до начальника управління з заявою в довільній формі про включення його до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі без здійснення підприємницької діяльності. Разом із заявами він надавав копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків.

В заяві ОСОБА_2 зазначив адресу проживання: АДРЕСА_1 , а в паспорті визначена реєстрація місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог Закону України №1871-IX від 05 листопада 2021 року «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» для підтвердження інформації про місце проживання (перебування), зареєстроване до набрання чинності цим Законом, особа може надавати відомості про місце проживання, що були внесені до: паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки; паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон у формі е-паспорта для виїзду за кордон; витягу з реєстру територіальної громади.

У разі необхідності підтвердження відомостей про зареєстроване місце проживання органи державної влади, органи місцевого самоврядування з дня запровадження доступу до відомчої інформаційної системи зобов`язані здійснювати перевірку таких відомостей, що внесені до паспорта громадянина України, виготовленого у формі книжечки. Управління має можливість отримувати інформацію щодо місця реєстрації безпосередньо з інформаційної системи Реєстр територіальної громади міста Кривого Рогу.

Відповідачем при перевірці відомостей реєстру територіальної громади міста Кривого Рогу про зареєстроване місце проживання встановлено, що ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 знятий з реєстрації місця проживання 08 листопада 2013 року, за адресою АДРЕСА_1 не зареєстрований.

Відповідно, ОСОБА_2 рекомендовано надати документ, що підтверджує реєстрацію місця проживання, для можливості отримання направлення для проходження навчання або складання іспиту з подальшим включення до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі.

Крім того, при розгляді заяви ОСОБА_1 про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 07 листопада 2023 року вх. № 1483, яка надана як додаток до звернення від 07 листопада 2023 року вх. № 1291, встановлена необхідність надання заявником документів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 06 жовтня 2021 року № 1040 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі» (далі - Порядок № 1040).

Відповідно до абзацу 2 пункту 5 Порядку № 1040 особа або законний представник особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, подають уповноваженому органу заяву про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі за формою згідно з додатком 1 (далі - заява про потребу в наданні соціальних послуг).

Згідно з абзацами 3-8 пункту 5 Порядку № 1040 під час подання заяви про потребу в наданні соціальних послуг особою або законним представником особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, пред`являються, зокрема, висновок про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду (далі - висновок про стан здоров`я), за формою, затвердженою МОЗ; копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (для осіб з інвалідністю).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1040 компенсація не призначається: 1) фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі, особам, які є громадянами похилого віку; особами з інвалідністю; невиліковно хворими, а також хворими, що потребують тривалого лікування; дітьми з інвалідністю; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку/ рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги, якщо такі особи:

- отримують соціальні послуги догляду вдома, паліативного догляду, стаціонарного догляду від надавача комунального чи недержавного сектору;

- отримують виплати на догляд відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» (крім осіб з інвалідністю з дитинства І групи);

2) фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі і отримують допомогу на догляд відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу»;

3) фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі і отримують компенсацію за надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі відповідно до Закону України «Про соціальні послуги»;

4) фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі і отримують соціальні послуги догляду вдома, денного догляду, паліативного догляду від надавача комунального чи недержавного сектору.

Пунктом 4 Порядку № 1040 передбачено, що особи, які отримують соціальні послуги або виплати, визначені в підпункті 1 пункту 3, або особи, за яких фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі, отримують виплати, зазначені в підпунктах 2 і 3 пункту 3 цього Порядку, за їх бажанням замість соціальних послуг чи виплат можуть отримувати соціальні послуги з догляду від фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, відповідно до цього Порядку.

Позивача повідомлено листом від 09 листопада 2023 року за вих. № 15/23.1-22/2764 про необхідність надання повного пакету документів протягом 30 календарних днів відповідно до Порядку 1040, який направлено позивачу рекомендованим листом на поштову адресу: АДРЕСА_1 .

При розгляді заяви від 07 листопада 2023 року вх. № 1483 відповідачем встановлено (про що зазначено в повідомленні від 14 грудня 2023 року вих. 15/231-22/3004), що до неї позивачем додані наступні документи: копія паспорта (1,2,10,11 сторінки); копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків; довідка управління від 20.06.2022 за вих. № 160; копія акту обстеження матеріально-побутових умов від 21.01.2022 року; копія довідки МСЕК; копія медичного висновку № 13 про наявність порушення функції організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.

Копія медичного висновку № 13 від 05 січня 2022 року про наявність порушення функції організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, надана позивачу для вирішення питання надання соціальних послуг на непрофесійній основі. У висновку не міститься інформація щодо потреби позивача в отриманні соціальної послуги з догляду на професійній основі від фізичної особи.

В повідомлені від 09 листопада 2023 року вих. №15/23.1-22/2764 позивачу роз`яснено, що для подальшого розгляду її заяви щодо потреби в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі від 07 листопада 2023 року вх. № 1484 необхідно протягом 30 календарних днів із дати отримання повідомлення надати до управління висновок про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі.

15 листопада 2023 року позивач звернулась до УПСЗН з питання звернення до медичного закладу для отримання висновку про стан її здоров`я, а 20 листопада 2023 року позивачем надано до УПСЗН довідку від 16 листопада 2023 року № 167 комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Криворізької міської ради, в якій вказано діагноз ОСОБА_1 , проте відсутня рекомендація щодо необхідності отримання соціальної послуги з догляду на професійній основі від фізичної особи.

Отже, позивачем не надано УПСЗН висновок про стан здоров`я особи, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі.

Відповідно до інформації, що міститься в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04 грудня 2024 року № 0400-010506-6/193926, ОСОБА_1 перебуває на обліку як отримувач пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та отримує надбавку на догляд 50,00 грн як особа з інвалідністю І групи, призначеної відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Підпунктом 4 пункту 4 Постанови 654 встановлено, що з 01 вересня 2008 року особам з інвалідністю І групи, одиноким особам з інвалідністю II групи, які потребують постійного стороннього догляду або досягай пенсійного віку, одиноким особам з інвалідністю III групи, які досягай пенсійного віку, одиноким одержувачам пенсій за віком та за вислугу років, які потребують постійного стороннього догляду, та які отримують пенсію відповідно до Законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім осіб, які отримують державну соціальну допомогу на догляд відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю"), виплачується надбавка на догляд у розмірі 50 гривень.

Станом на 14 грудня 2023 року ОСОБА_1 надавались соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг ОСОБА_2 , який щомісячно у період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2023 року отримував компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» від 23 вересня 2020 року № 859 та ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги».

Відповідно до пункту 9 Порядку № 1040 у разі подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, та/або особою/законним представником особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, недостовірних документів/відомостей уповноважений орган може відмовити в призначенні компенсації шляхом надсилання на поштову або електронну адресу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, особи або законного представника особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, повідомлення.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 1040 компенсація за догляд призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, яка пройшла підготовку та перепідготовку з основ догляду особам, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1040 особи або законні представники осіб, які потребують надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, можуть обрати фізичну особу, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, із переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі, який веде управління.

ОСОБА_2 станом на 14 грудня 2023 року не надано до УПСЗН довідку про проходження підготовки або перепідготовки з основ догляду, у зв`язку з чим його не включено до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі, який веде управління (копія переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі додається).

Відтак, суд погоджує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Також суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги про «встановлення наявності компетенції» не можуть розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки за висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №705/748/17, від 13 березня 2019 року у справі №820/3713/17 та від 12 червня 2019 року у справі №9901/70/19, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі №800/566/17, від 10 липня 2018 року у справі №825/1808/17, від 05 липня 2019 року у справі № 802/833/17-а, від 18 березня 2020 року у справі №461/10234/15-а, від 26 травня 2020 року у справі №808/4327/15, від 29 квітня 2020 року у справі №160/1106/19, від 07 жовтня 2020 року у справі №320/1360/19, від 23 лютого 2021 року у справі №808/1259/18, від 18 листопада 2021 року у справі №280/9295/20 під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень, а особливістю таких спорів є те, що сторонами у них як позивачем, так і відповідачем, є суб`єкти владних повноважень, тобто позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень - відповідач своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію, або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

В цьому випадку, що спір між позивачем як фізичною особою та відповідачем - суб`єктом владних повноважень про встановлення наявності компетенції не є компетенційним, можливість його вирішення адміністративним судом КАС України не передбачена.

Суд зазначає, що в такому випадку суд першої інстанції мав відмовити у відкритті провадження у справі в частині цих позовних вимог на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України або закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України, проте ці обставини не є доводами апелянта та, відповідно, у суду відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року в справі № 215/7666/23 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2024 року в справі № 215/7666/23 за позовом ОСОБА_1 до начальника управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Каретіної Оксани Володимирівни про встановлення наявності компетенції, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 20 листопада 2024 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 20 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов