Справа № 340/1182/24
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 340/1182/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року (суддя Науменко В.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 у сумі 20000,00 грн. за період з 01.02.2023 по 30.11.2023, яка утворилась при виконанні рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 у справі №340/5438/23.

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з недоодержаної пенсії ОСОБА_2 , у зв`язку зі його смертю, у сумі 20000,00 грн. (Двадцять тисяч гривень 00 копійок) за період з 01.02.2023 по 30.11.2023, яка утворилась при виконанні рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 у справі №340/5438/23.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який проживав разом дружиною на час смерті. Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату їй пенсії, яка була недоотримана чоловіком. На своє звернення отримала відповідь від 09.01.2023 у формі листа, у якому відповідач відмовив у виплаті вищевказаних сум пенсії.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються за процедурою, визначеною ст. 61 Закону№2262-ХІІ. Таким чином, вимоги зобов`язального характеру, заявлені позивачем у цій справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва, а тому заміна стягувана, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав позивача.

Судом першої інстанції не застосовано положення ч. 5 ст. 242 КАС України, відповідно до якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З даного питання просить врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 24.01.2024 по справі за №380/9537/21, провадження № К/990/28047/23. Крім того, жодного доказу, що сума в розмірі 20000,00 грн є недоотримаю пенсією. В матеріалах справи відсутня невиплачені кошти ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про одруження від 19.05.1982 серія НОМЕР_1 є дружиною ОСОБА_2 (а.с. 14)

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області як пенсіонер та отримував пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (по лінії Міністерства внутрішніх справ України).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 у справі №340/5438/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області поновити ОСОБА_2 щомісячну доплату до призначеної пенсії в сумі 2000 грн відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01 лютого 2023 року.

На виконання рішення суду ГУ ПФУ у Кіровоградській області здійснило перерахунок та сума недоплаченої пенсії склала 20000,00 грн., що підтверджується копією розрахунку відповідача від 02.11.2023 у пенсійній справі (а.с. 53).

Вищезазначені обставини сторонами не заперечуються та підтверджуються матеріалами справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.13).

Відповідно до матеріалів пенсійної справи чоловік та дружина були зареєстровані за однією адресою.

З метою виплати недоотриманої ОСОБА_2 пенсії, 03.01.2024, його дружина звернулася до відповідача з відповідною заявою про отримання недоотриманої пенсії чоловіка (а.с. 6).

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області листом від 09.01.2023 №476-85/С-05/8-1100/24 повідомило позивача, що на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 у справі №340/5438/23 головним управлінням проведено перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_2 . Вказано також, що провадження по вищезазначеній судовій справі здійснювалось за нормами Кодексу адміністративного судочинства України, як публічно-правовий спір, який стосується категорії справ щодо відносин між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень за право, яке нерозривно пов`язане з фізичною особою та не має жодного відношення до інших осіб. Вказане рішення суду винесено на користь ОСОБА_2 . Оскільки позивач не є стороною по вищезгаданій справі, то законних підстав для отримання суми, нарахованої на виконання вказаного рішення суду, немає. (а.с.7).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, що визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII.

Згідно з ст.61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Абзацом 3 п. 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Відповідно до абз.1 п.2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право на отримання пенсійних виплат спадкоємці (правонаступники) мають у випадку, якщо така виплата була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак померлим не отримана. Водночас суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі №200/12094/18-а, зробив висновок щодо випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV та частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (частина друга статті 52 Закону №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Таким чином, аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Вказаний підхід суду щодо застосування статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб підтверджено Верховним Судом у постанові від 16 травня 2023 у справі № 420/288/21.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

ОСОБА_1 , як дружина померлого ОСОБА_2 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою, в якій просила виплатити їй суми пенсії, недоотриманої її померлим чоловіком.

Отже, позивачка як дружина ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має право на отримання недоодержаної останнього суми пенсії, а відповідач - обов`язок щодо її виплати.

Колегія суддів не бере до уваги покликання відповідача на необхідність у цьому випадку змінити стягувача по справі, оскільки, як зазначалось вище, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 61 Закону України № 2262-XII суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини.

Крім цього, колегія суддів зауважує, що Закон № 2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються за процедурою, визначеною статтею 61 Закону № 2262-ХІІ.

Отже, спірні правовідносини не допускають правонаступництва, а тому заміна стягувача, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав позивачки.

Аналогічні висновки щодо застосування наведених вище правових норм викладено у постановах Верховного Суду від 01.05.2023 у справі № 520/926/21, від 27.09.2023 у справі № 420/16546/21, від 05.12.2023 у справі № 420/18164/21, від 24.01.2024 у справі № 380/9537/21, від 14.02.2024 у справі № 462/3575/17.

Зважаючи на вищевказане, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у виплаті ОСОБА_1 пенсії, що була нарахована її чоловіку ОСОБА_2 і залишилась невиплаченою на день смерті, як члену сім`ї померлого пенсіонера.

В свою чергу, для належного захисту прав позивача, порушених вказаною відмовою, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплатити ОСОБА_1 пенсію, що була нарахована її чоловіку ОСОБА_2 і залишилась невиплаченою на день смерті, як члену сім`ї померлого пенсіонера, в сумі 20000,00 грн.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров