Справа № 400/9731/23
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/9731/23

Перша інстанція: суддя Птичкіна В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

03 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо не здійснення нарахування додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 у розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць за період з 25.02.2022 до 21.07.2022 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 грн в розрахунку на місяць за період з 25.02.2022 до 21.07.2022 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення нарахування та виплати грошової винагороди за жовтень та листопад 2022 року у розмірі 30 000 грн в розрахунку на місяць.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову винагороду за жовтень та листопад 2022 р. у розмірі 30 000 грн. в розрахунку на місяць.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що відповідач протиправно не виплатив йому додаткову винагороду за спірні періоди. Так, позивач зазначив, що з 25.02.2022 до 22.04.2022 брав безпосередню участь у бойових діях та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) зокрема на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора, а з 23.04.2022 до 21.07.2022 проходив лікування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини. Крім того, позивач зазначив, що йому не була нарахована і виплачена грошова винагорода за жовтень і листопад 2022 року у розмірі 30 000 грн.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що з 26.03.2022 до 24.04.2022 позивачу була нарахована додаткова винагорода в сумі 86 000 грн пропорційно дням участі у відповідних заходах і виплачена в сумі 84 710 грн (з утриманням військового збору). Відповідач вказує, що у період з 24.04.2022 до 30.11.2022 позивачу виплачувалася додаткова винагорода в сумі до 30 000 грн, з 01.10.2022 до 30.11.2022 позивачу було виплачено грошові кошти в загальній сумі 62 846,83 грн. Посилаючись на додані до ОСОБА_1 до позовної заяви медичні документи, відповідач вказує, що додаткова винагорода у розмірі до 100 000 грн виплачується за час перебування на стаціонарному лікуванні, а позивач з 30.04.2022 до 21.07.2022 перебував на амбулаторному лікуванні та систематично проходив військово-лікарську комісію. Відповідач зазначив, що позивач не звертався до нього із рапортом про нарахування і виплату додаткової винагороди до 100 000 грн за період перебування на стаціонарному лікуванні з 28.04.2022 до 29.04.2022, медичних документів відповідачу не подавав.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, збільшену до 100 000 грн, в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме: за період з 28.04.2022 до 29.04.2022.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що відповідачем жодними доказами не спростовано, що позивач з 25.02.2022 по 25.03.2022 року виконував бойові завдання на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

ОСОБА_1 з 25.02.2022 до 30.12.2022 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується записами у військовому квитку позивача.

У період з 26.03.2022 до 24.04.2022 позивач брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується довідкою від 18.03.2023 № 278.

Відповідач виплатив позивачу додаткову винагороду в розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу виконання заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, тобто за період з 26.03.2022 до 24.04.2022, що підтверджується відомістю нарахувань заробітної плати за період з 21.03.2022 до 30.12.2022.

22 квітня 2022 позивач отримав травму під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою від 20.07.2023 № 642/2459.

З 28.04.2022 до 29.04.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я, що підтверджується випискою № 1257 із медичної картки.

Довідками від 29.04.2022 № 96, від 29.05.2022 № 181, від 29.06.2022 № 245, від 21.07.2022 № 219 підтверджується, що позивач 29.04.2022, 29.05.2022, 29.06.2022, 21.07.2022 проходив медичний огляд військово-лікарською комісією.

Вважаючи, що відповідач не в повному розмірі нараховував та виплачував додаткову грошову винагороду, передбачену постановою № 168, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, в період з 28.04.2022 до 29.04.2022, що дає йому право на отримання додаткової винагороди із розрахунку до 100 000 грн.

Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження наявності підстав для нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди в сумі до 30 000 грн у період з 01.10.2022 до 30.11.2022, зокрема про несення служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Крім того, судом встановлено, що відсутні будь-які докази на підтвердження наявності підстав для нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди в сумі до 100 000 грн у період з 25.02.2022 до 25.03.2022, з 25.04.2022 до 27.04.2022, з 30.04.2022 до 21.07.2022, зокрема, безпосередньої участі у бойових діях або перебування на стаціонарному лікуванні.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

За приписами ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Указами Президента України від 24.03.2022 № 64/2022 та № 69/2022 на території України введено воєнний стан та оголошена загальна мобілізація.

У зв`язку з повномаштабною військовою агресією Російської Федерації проти України 24.02.2022 Президентом України видано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

28 лютого 2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Відповідно до п.1 постанови № 168, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Крім того, п.1 постанови № 168 з 01.04.2022 року (застосовується з 24.02.2022) доповнено наступними абзацами, а саме: відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, Міністром оборони України прийнято рішення від 07.03.2022 №248/1217, від 25.03.2022 №248/1298.

За приписами п.1 рішення Міністра оборони України від 07.03.2022 №248/1217 під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу України) в районі ведення бойових дій;

- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

- бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

- бойових завдань із відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

- бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

- виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

- виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

- здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

- здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

- виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Відповідно до пункту 2 рішення Міністра оборони України від 07.03.2022 №248/1217 на період дії воєнного стану військовослужбовцям встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

- 100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

- 30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів врегульовано ч.3 п.3 рішення №248/1217, яким визначений наступний перелік документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, поза термінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Пунктом 5 рішення №248/1217 визначено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень здійснюється на підставі наказів:

- командирів (начальників) військових частини (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини;

- керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частини.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.

Аналогічні за змістом положення містить рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298.

Враховуючи викладене, колегія суддів наголошує, що підставою для виплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини.

Крім того, протягом 2022 року, питання виплати додаткової винагороди було врегульоване телеграмою від 25.03.2022 №243/1298, а також Окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/в/29.

Зазначені документи додатково роз`яснюють, що під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженням; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей, здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою, здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника; виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Відповідно до п.3 Окремого доручення, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій, рапорту командиру підрозділу.

Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 та Окремого доручення Міністра оборони України №912/в/29, питання виплати додаткової грошової винагороди залежить від визначення відповідними командирами факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях. Зазначене визначення повинно бути відповідним чином оформлено належними документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням).

Ніким іншим, окрім командування відповідної військової частини, питання безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, підтверджено бути не може.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що документи передбачені п.3 Окремого доручення про безпосередню участь позивача у бойових діях, за період з 25 лютого 2022 року по 25 березня 2022 року, військовою частиною не складалися, наказ командира військової частини про виплату додаткової грошової винагороду в розмірі 100000 гривень, стосовно позивача не виносився.

Більш того, військова частина заперечує, що позивач у цей період залучався до участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України та виконував бойові або спеціальні завдання.

Військовий квиток позивача з підтвердженням проходження ним служби у спірний період не наділяє ОСОБА_1 право на отримання додаткової грошової винагороди, виходячи із 100 000 грн відповідно до постанови № 168.

Навіть перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн на місяць, передбаченої постановою № 168. Ключовою умовою для здійснення виплати такої додаткової винагороди є виконання військовослужбовцем спеціальних бойових завдань та заходів, які у розумінні постанови № 168 означають «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» та підтвердження цих обставин наступними документами: бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки (підсумкове, термінове, позатермінове) або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад), рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (спеціальних) завдань.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі № 200/2297/23 від 07.11.2024 року.

Враховуючи викладене, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що в досліджуваних правовідносинах ОСОБА_1 не набув права на отримання, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за період 25 лютого 2022 року по 25 березня 2022 року, адже жодних доказів, які б свідчили про безпосередню участь позивача у бойових діях або залучення його до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, матеріали справи не містять.

Щодо періоду участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачу кошти за період з 26.03.2022 по 24.04.2022 виплачені виходячи із додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 гривень пропорційно на місяць, що підтверджується карткою особового рахунку військовослужбовця.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині того, що за жовтень та листопад 2022 року позивачу безпідставно не нарахована та не виплачена додаткова грошова винагорода, колегія суддів зазначає наступне.

Положення п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 у станом на жовтень листопад, в редакції від 30 вересня 2022 року, передбачали, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які несуть службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

В редакції від 18 жовтня 2022 року п.1 постанови № 168 застереження щодо несення служби в межах певної громади, для виплати додаткової винагороди у розмірі до 30 000 грн, не містив.

Згідно з Переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на жовтень-листопад 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, Миколаївська міська територіальна громада відносилась до громад, що розташовані в районні проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Відповідно до підпункту 2.6 пункту 2 розділу І Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, Миколаївська міська територіальна громада з 26 лютого 2022 року по 11 листопада 2022 року відносилась до громад, на території яких велися активні бойові дії.

Сторонами не заперечується, що позивач у спірний період проходив військову службу, а отже мав право на отримання додаткової винагороди із розрахунку до 30 000 грн, в незалежності, в районі введення бойових дій чи ні він перебував.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2024 року витребувано у ВЧ НОМЕР_1 розрахункові листи ОСОБА_1 за 2022 рік помісячно.

18 лютого 2024 року, на виконання ухвали, до суду надійшла картка особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 .

Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Згідно п.8 розділу І Порядку №260, грошове забезпечення виплачується в поточному місяці за минулий. Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Так, карткою особового рахунку позивача підтверджується, що в жовтні листопаді 2022 року така допомога позивачу не нараховувалась та не виплачувалась.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача щодо протиправного не отримання ним додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн пропорційно за період листопад - грудень 2022 року, а отже апеляційна скарга ОСОБА_1 в цій частині підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо виплати додаткової винагороди за жовтень листопад 2022 року, з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 08 серпня 2023 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення нарахування та виплати грошової винагороди за жовтень та листопад 2022 року у розмірі 30 000 грн з розрахунку на місяць та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову винагороду за жовтень та листопад 2022 року у розмірі 30 000 грн з розрахунку на місяць.

Прийняти в цій частині постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової винагороди за жовтень 2022 та листопад 2022 року у розмірі 30 000 грн в розрахунку на місяць.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30 000 гривень пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко