Справа № 280/9598/24
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позову без розгляду

21 листопада 2024 року Справа № 280/9598/24
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, поданого у справі

за позовом ОСОБА_1

до Офісу Генерального прокурора

про стягнення грошової компенсації за невикористані дні відпустки,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Офісу Генерального прокурора (далі відповідач), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію за невикористані 167 календарних днів відпустки з урахуванням виплаченої грошової компенсації у розмірі 41123,75 грн та з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою від 22.10.2024 суд відкрив провадження у цій справі, призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

11.11.2024 судом отримано клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, обґрунтоване пропуском позивачем строку звернення до суду з цим позовом. Відповідач зауважує, у позовній заяві визнається ОСОБА_1 факт ознайомлення про компенсацію за 167 днів невикористаної відпустки у розмірі 41123,75 грн з листа від 12.07.2023 № 21-1469-23, у якому таку суму аргументовано тим, що за останні 12 місяців роботи з червня 2022 року по травень 2023 року була відсутня заробітна плата. Відтак позивач дізнався або міг та повинен був дізнатися про можливе порушення своїх прав ще у липні 2023 року, проте не скористався правом оскарження до суду у встановлені законом строки. Відповідач не погоджується з обчисленням позивачем строку звернення до суду, зазначеним у позовній заяві, у якій підставою звернення до суду зазначено дату безспірного списання коштів на його користь на підставі виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/4017/23 та лист Офісу Генерального прокурора від 26.09.2024 № 21-1763-24. Зауважено, що, по-перше, таке безспірне стягнення стосувалося стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 640/23690/19 за період з 15.07.2021 по 16.05.2023. По-друге, на дату звільнення (з 01.06.2023) позивач не набув права на отримання середнього заробітку за затримку виконання рішення про поновлення на посаді за період з 15.07.2021 по 16.05.2023, оскільки рішення суду по справі № 280/4017/23 набрало законної сили 19.04.2024. По-третє, позивача звільнено з 01.06.2023 і нараховано компенсацію за невикористані дні відпустки, про що він дізнався з листа від 12.07.2023 № 21-1469 вих-23. Відповідач підсумовує, що позивачем подано позов із порушенням тримісячного строку звернення до суду, встановленого законом, отже позовні вимоги не підлягають задоволенню, а позовна заява має бути залишена без розгляду.

Розглянувши клопотання відповідача та дослідивши матеріали справи, слід зазначити наступне.

За пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Верховний Суд у постанові від 25.04.2023 у справі № 380/15245/22 сформував висновок щодо строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці військовослужбовців, відповідно до якого, вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, Суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, з 19.07.2022 строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Спір у цій справі виник у зв`язку із неправильним, на думку позивача, нарахуванням та виплатою грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки за період з 12.11.2019 до 30.05.2024 (167 календарних дні). Так, позивач вважає, що оскільки з 12.11.2019 до 16.05.2023 у нього був вимушений прогул, то для обчислення середньої заробітної плати для оплати компенсації за невикористані дні відпустки необхідно брати до уваги виплати з червень 2022 року травень 2023 року (останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю звільнення з роботи), позаяк протягом вказаного часу за позивачем зберігався середній заробіток, який підтверджений судовими рішеннями.

Судом встановлено, що листом Офісу Генерального прокурора від 12.07.2023 № 21-1469вих-23 позивача повідомлено, що при звільненні з посади з 01.06.2023 позивачу було нараховано компенсацію за 167 днів невикористаної відпустки у розмірі 41123,75 грн. При цьому, оскільки єдиною виплатою за останні 12 місяців роботи (з червня 2022 року по травень 2023 року), що передували місяцю нарахування компенсації, була вихідна допомога, яка не включається до загальної суми виплат при обчисленні розміру середньої заробітної плати, за відсутності заробітної плати за вказаних розрахунковий період, обчислення середньої заробітної плати здійснювалося, виходячи з розміру посадового окладу.

Надалі рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі № 280/4017/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024, ухвалено стягнути з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 640/23690/19 за період з 15.07.2021 до 16.05.2023 у розмірі 881 337,75 грн, з яких утримати податки та інші обов`язкові платежі.

Листом Державної казначейської служби України від 14.08.2024 № 5-11-11/18229 позивача повідомлено, що 11.08.2024 здійснено безспірне списання коштів на підставі виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/4017/23.

03.09.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату компенсації за 167 дні невикористаної відпустки з урахуванням вже виплаченої компенсації у розмірі 41123,75 грн, беручи до уваги встановлене судовими рішеннями по справі № 280/4017/23 право на отримання середнього заробітку за час затримки виконання рішення.

На вказане звернення позивача листом Офісу Генерального прокурора від 26.09.2024 № 21-1763вих-24 позивача повідомлено, що 11.08.2024 Державною казначейською службою України проведено безспірне списання коштів з рахунку Офісу Генерального прокурора на його користь у межах виконання рішення суду у справі № 280/4017/23. При цьому на дату звільнення (01.06.2023) ОСОБА_1 не набув права на отримання середнього заробітку за затримку виконання рішення про поновлення на посаді за період з 15.07.2021 по 16.05.2023 у сумі 881337,75 грн, оскільки постанова Третього апеляційного адміністративного суду є обов`язковою та підлягає виконанню з 19.04.2024. За таких обставин вказана виплата на час звільнення не існувала, а тому включення середнього заробітку за затримку виконання рішення про поновлення на посаді, зокрема, суми, яка припадає на розрахунковий період компенсації з червня 2022 року по травень 2023 року, при обчисленні компенсації при звільненні є безпідставним.

Таким чином, встановивши рішенням суду, яке набрало законної сили 19.04.2024, право позивача на отримання середнього заробітку за затримку виконання рішення за період з 15.07.2021 до 16.05.2023, який охоплює розрахунковий період раніше виплаченої при звільненні з 01.06.2023 компенсації за 167 днів невикористаної відпустки, позивач мав відповідні очікування щодо перерахунку такої компенсації з урахуванням середнього заробітку, визначеного судовими рішеннями у справі № 280/4017/23. При цьому виплата (безспірне стягнення) середнього заробітку за затримку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.07.2021 у справі № 640/23690/19 за період з 15.07.2021 до 16.05.2023 у розмірі 881 337,75 грн на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі № 280/4017/23, залишеного без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024, відбулася 11.08.2024. Доказів виплати позивачу інших сум, належних йому при звільненні, зокрема, перерахованої компенсації за дні невикористаної відпустки, матеріали справи не містять. При цьому на звернення позивача про здійснення нарахування та виплати компенсації за невикористані дні відпустки з урахуванням вже виплачених сум відповідач відмовив листом від 26.09.2024 № 21-1763вих-24.

Позовна заява у цій справі подана позивачем 10.10.2024 засобами поштового зв`язку, тобто у межах тримісячного строку з моменту виплати ОСОБА_1 середнього заробітку на виконання рішення суду у справі № 280/4017/23 та з моменту повідомлення відповідачем про фактичну відмову у здійсненні перерахунку компенсації за 167 днів невикористаної відпустки з урахуванням виплачених сум, у зв`язку з чим строк звернення до суду з цим позовом не пропущений.

При цьому оцінка правомірності обчислення належних позивачу сум компенсації за 167 днів невикористаної відпустки буде надана судом за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

З огляду на викладене, судом не встановлені підстави для залишення позову без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Керуючись статтями 122, 123, 166, 240, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Офісу Генерального прокурора про залишення позову без розгляду відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала виготовлена у повному обсязі та підписана 21.11.2024

Суддя К.В.Мінаєва