Справа № 480/6028/24
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2024 року Справа № 480/6028/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Глазька С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/6028/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до загального страхового стажу наступних періодів роботи:
- з 11.05.1994 по 06.01.1995 в ТОВ «Сідло»;
- з 10.01.1995 по 26.07.1996 в ТОВ «Борц ЛТД»;
- з 06.08.1996 по 13.05.1998 в ТОВ ПКФ «Атет ЛТД»;
- з 17.06.1998 по 02.11.1998 в ВПУ № 6 м. Харків;
- з 03.06.1999 по 01.09.2001 в ТОВ «Пирс»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком та додатково зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи:
- з 11.05.1994 по 06.01.1995 в ТОВ «Сідло»;
- з 10.01.1995 по 26.07.1996 в ТОВ «Борц ЛТД»;
- з 06.08.1996 по 13.05.1998 в ТОВ ПКФ «Атет ЛТД»;
- з 17.06.1998 по 02.11.1998 в ВПУ № 6 м. Харків;
- з 03.06.1999 по 01.09.2001 в ТОВ «Пирс», згідно записів у дублікаті трудової книжки та здійснити перерахунок пенсії з дати подання заяви про призначення пенсії, а саме з 12.07.2023.
Ухвалою суду від 31.07.2024 у задоволенні заяви позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду було відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії з дати подання заяви про призначення пенсії, а саме з 12.07.2023 повернуто позивачу.
Ухвалою суду від 31.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 480/6028/24 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до загального страхового стажу наступних періодів роботи: з 11.05.1994 по 06.01.1995 в ТОВ «Сідло»; з 10.01.1995 по 26.07.1996 в ТОВ «Борц ЛТД»; з 06.08.1996 по 13.05.1998 в ТОВ ПКФ «Атет ЛТД»; з 17.06.1998 по 02.11.1998 в ВПУ № 6 м. Харків; з 03.06.1999 по 01.09.2001 в ТОВ «Пирс» та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком та додатково зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 11.05.1994 по 06.01.1995 в ТОВ «Сідло»; з 10.01.1995 по 26.07.1996 в ТОВ «Борц ЛТД»; з 06.08.1996 по 13.05.1998 в ТОВ ПКФ «Атет ЛТД»; з 17.06.1998 по 02.11.1998 в ВПУ № 6 м. Харків; з 03.06.1999 по 01.09.2001 в ТОВ «Пирс», згідно записів у дублікаті трудової книжки та здійснити перерахунок пенсії з 09.01.2024.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем безпідставно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періодів його роботи з 11.05.1994 по 06.01.1995 в ТОВ «Сідло»; з 10.01.1995 по 26.07.1996 в ТОВ «Борц ЛТД»; з 06.08.1996 по 13.05.1998 в ТОВ ПКФ «Атет ЛТД»; з 17.06.1998 по 02.11.1998 в ВПУ № 6 м. Харків; з 03.06.1999 по 01.09.2001 в ТОВ «Пирс», відповідно дублікату трудової книжки. Позивач вважає посилання відповідача на недотримання пункту 5.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях безпідставними, оскільки обов`язок ведення трудових книжок покладено на роботодавця, а тому позивач не має нести відповідальність у вигляді позбавлення права на пенсійне забезпечення, у зв`язку із неправильним заповненням трудової книжки. З урахуванням викладеного, позивач просив задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Також суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, неподання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Сумській області відзиву на позов у даній справі без будь-яких причин суд кваліфікує, як визнання позову.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що з 13.07.2023 позивачу була призначена пенсія за віком.
Як зазначає позивач у позовній заяві, ознайомившись із розрахунком призначеної пенсії, позивач встановив, що інформація щодо його страхового стажу в різних місцях відрізняється.
17.07.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Сумській області та надав додаткові документи на підтвердження трудового стажу. За результатами розгляду вказаних додаткових документів позивачу було надано роздруківку форми РС-право станом на 02.08.2023 з якої вбачається, що на той час було враховано страховий стаж у 35 років 11 місяців 10 днів.
Позивач зазначає, що до його страхового стажу не було включено періоди, які раніше було включено при попередньому зверненні до ГУ ПФУ в Сумській області в 2022 році, тому 23.03.2024 він звернувся до відповідача із запитом щодо надання інформації про підстави неврахування трудового стажу для призначення пенсії (а.с.17-18).
Листом від 22.04.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повідомило позивача, зокрема про те, що за електронною базою даних про отримувачів пенсій у Сумській області пенсія за віком йому призначена з 13.07.2023 на підставі заяви від 17.07.2023. Страховий стаж зарахований по 30.06.2023 та становить 35 років 11 місяців 10 днів. До страхового стажу роботи не зараховані періоди з 11.05.1994 по 06.01.1995 в ТОВ Сідло, з 10.01.1995 по 26.07.1996 в ТОВ Борц ЛТД, з 06.08.1996 по 13.05.1998 в ТОВ ПКФ Атет ЛТД, з 17.06.1998 по 02.11.1998 в ВПУ № 6 м. Харків та з 03.06.1999 по 01.09.2001 в ТОВ Пирс, згідно із записами наявними у дублікаті трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки вона оформлена з порушенням вимог пункту 5.3 Інструкції. Тому, вищезазначені періоди мають бути підтверджені уточнюючими довідками відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи.
Також у листі зазначено, що періоди роботи позивача в ТОВ ПКФ Атет ЛТД з 01.01.1998 по 30.04.1998, в ВПУ № 6 м. Харків з 01.06.1998 по 14.06.1998, з 01.07.1998 по 31.07.1998, з 01.09.1998 по 31.10.1998 та з 01.01.1999 по 23.05.1999, в ТОВ Пирс з 01.09.1999 по 18.06.2003 зараховані за даними Реєстру застрахованих осіб на підставі поданої звітності страхувальниками (а.с.16).
Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив зарахувати до страхового стажу спірні періоди його роботи, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Статтею 24 Закону № 1058-IV визначено періоди, з яких складається страховий стаж.
Згідно частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Частиною 3 статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.
Порядок ведення трудових книжок працівників визначено в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, відповідно до пунктів 2.2, 2.4 якої до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Відповідно до пунктів 5.1, 5.2, 5.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.
Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).
Якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами. Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки. Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника. Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис. Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані. У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах. У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, а отже, й не може впливати на її особисті права.
До прийняття наведеної вище Інструкції від 29.07.1993 № 58 порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, регламентувався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162, правилами пунктів 2.2, 2.3 якої було також передбачено, що заповнення трудової книжки вперше виробляється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому працювати. У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами та медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи у роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження та заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку та статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи та раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Дослідженням дубліката трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 08.08.1985 (а.с.22-28), судом встановлено, що позивач працював у періоди, окрім інших: з 11.05.1994 по 06.01.1995 в ТОВ Сідло; з 10.01.1995 по 26.07.1996 в ТОВ Борц ЛТД; з 06.08.1996 по 13.05.1998 в ТОВ ПКФ Атет ЛТД; з 17.06.1998 по 02.11.1998 в ВПУ № 6 м. Харків та з 03.06.1999 по 01.09.2001 в ТОВ Пирс.
Судом встановлено, що записи про прийняття та звільнення з роботи у спірні періоди містять дати прийому, звільнення з роботи, номери наказів та їх дати, посаду на якій позивач працював, а також завірені підписом відповідальної особи.
Належних доказів того, що записи про вказані періоди роботи позивача є неправильними або непідтвердженими або того, що позивач у ці періоди не здійснював трудову діяльність, відповідачами суду не надано.
У той же час, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області листом від 22.04.2024 повідомило позивача про те, що до страхового стажу роботи не зараховані періоди з 11.05.1994 по 06.01.1995 в ТОВ Сідло, з 10.01.1995 по 26.07.1996 в ТОВ Борц ЛТД, з 06.08.1996 по 13.05.1998 в ТОВ ПКФ Атет ЛТД, з 17.06.1998 по 02.11.1998 в ВПУ № 6 м. Харків та з 03.06.1999 по 01.09.2001 в ТОВ Пирс згідно із записами наявними у дублікаті трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки вона оформлена з порушенням вимог пункту 5.3 Інструкції.
Однак, такий недолік дубліката трудової книжки позивача не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист з огляду на те, що позивач жодним чином не впливав на дотримання роботодавцем порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі її недоліки, а підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні дубліката трудової книжки.
З огляду на вищенаведене, такі мотиви щодо відмови у зарахуванні спірних періодів до страхового стажу суд оцінює критично, оскільки такі недоліки заповнення трудової книжки позивача при дотриманні усіх інших вимог щодо порядку оформлення записів, що містять відомості про роботу (прийняття на роботу, звільнення з роботи, номери наказів та їх дати, посаду на якій позивач працював, завірені підписом відповідальної особи), скріплені однією печаткою під записом про звільнення, не є достатньою підставою для не зарахування спірних періодів робіт особи до страхового стажу, адже визначальним є підтвердження факту виконання роботи, а не правильність заповнення трудової книжки.
Стосовно доводів відповідача про те, що для зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів йому необхідно надати уточнюючі довідки відповідно до Порядку №637 суд зауважує, що вказаний Порядок регламентує правовідносини щодо підтвердження трудового стажу у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. При цьому відповідно до положень Порядку №637 необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Наведений висновок відповідає правовій позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 березня 2019 року у справі №227/4564/16-а (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 80633854).
Враховуючи викладене періоди роботи позивача з 11.05.1994 по 06.01.1995 в ТОВ Сідло, з 10.01.1995 по 26.07.1996 в ТОВ Борц ЛТД, з 06.08.1996 по 13.05.1998 в ТОВ ПКФ Атет ЛТД, з 17.06.1998 по 02.11.1998 в ВПУ № 6 м. Харків та з 03.06.1999 по 01.09.2001 в ТОВ Пирс підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.
Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає наступне.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зважаючи на те, що звернення до суду з цим позовом обумовлено незгодою позивача з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови зарахувати йому у трудовий стаж періоди роботи з 11.05.1994 по 06.01.1995 в ТОВ Сідло, з 10.01.1995 по 26.07.1996 в ТОВ Борц ЛТД, з 06.08.1996 по 13.05.1998 в ТОВ ПКФ Атет ЛТД, з 17.06.1998 по 02.11.1998 в ВПУ № 6 м. Харків та з 03.06.1999 по 01.09.2001 в ТОВ Пирс, то суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (а не бездіяльності як просить позивач) щодо не зарахування позивачу до страхового стажу періодів його роботи з 11.05.1994 по 06.01.1995 в ТОВ Сідло, з 10.01.1995 по 26.07.1996 в ТОВ Борц ЛТД, з 06.08.1996 по 13.05.1998 в ТОВ ПКФ Атет ЛТД, з 17.06.1998 по 02.11.1998 в ВПУ № 6 м. Харків та з 03.06.1999 по 01.09.2001 в ТОВ Пирс згідно записів дублікату трудової книжки серії НОМЕР_2 від 08.08.1985 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 17.07.2023, зарахувавши до страхового стажу спірні періоди його роботи згідно записів дублікату трудової книжки серії НОМЕР_2 від 08.08.1985, та здійснити перерахунок його пенсії з 09.01.2024.
За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору у розмірі 968,96 грн, сплачену при зверненні до суду (а.с.42).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу періодів його роботи з 11.05.1994 по 06.01.1995 в ТОВ Сідло, з 10.01.1995 по 26.07.1996 в ТОВ Борц ЛТД, з 06.08.1996 по 13.05.1998 в ТОВ ПКФ Атет ЛТД, з 17.06.1998 по 02.11.1998 в ВПУ № 6 м. Харків та з 03.06.1999 по 01.09.2001 в ТОВ Пирс.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько