Справа № 520/29382/24
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року № 520/29382/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І., розглянувши адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просила суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Засько Тетяни Андріївни від 08.10.2024 року по виконавчому провадженню № 74265440 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 28 400,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Засько Тетяни Андріївни від 08.10.2024 року по виконавчому провадженню № 74265440 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 28 400,00 грн., на думку позивача, є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідач, Київський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Харківський окружний адміністративний суд від 12.07.2021 по справі № 520/7940/21 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 НГУ нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2016 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

На підставі вказаного рішення суду Харківським окружним адміністративним судом виготовлено виконавчий лист № 520/7940/21.

26.02.2024 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74265440, якою боржника зобов`язано виконати рішення протягом 10 робочих днів.

26.02.2024 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 74265440 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою з позивача стягнуто виконавчий збір у розмірі 28400,00 грн.

Також, 08.10.2024 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 74265440 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою з позивача стягнуто виконавчий збір у розмірі 28400,00 грн.

Позивач, вважаючи оскаржуване рішення протиправним, звернувся з даним позовом до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

26.02.2024 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74265440, якою боржника зобов`язано виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Також, 26.02.2024 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 74265440 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою з позивача стягнуто виконавчий збір у розмірі 28400,00 грн.

Отже, відповідачем одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

При цьому, державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору не лише під час відкриття виконавчого провадження, але і під час процедури повернення виконавчого документа стягувачу або закінчення виконавчого провадження.

Так, за приписами ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, за приписами ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору у разі повернення виконавчого документа стягувачу, закінчення виконавчого провадження, якщо виконавчий збір не стягнуто

Так, 08.10.2024 державний виконавець, керуючись зокрема ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому провадженні № 74265440 виніс постанову про стягнення виконавчого збору, якою з позивача стягнуто виконавчий збір у розмірі 28400,00 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 витребувано у Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірену копію виконавчого провадження №74265440.

Відповідачем на виконання вказаної ухали надано, до суду копію заяви стягувача, копію виконавчого листа, копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 26.02.2024 року № 74265440, копію постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 26.02.2024 року № 74265440 та копію постанови державного виконавця про стягнення з божника витрат виконавчого провадження від 08.10.2024 року № 74265440.

Проте, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено вчинення дій щодо повернення виконавчого документа стягувачу або закінчення виконавчого провадження.

За таких обставин, постанова про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №74265440 винесена відповідачем без наявності правових підстав визначених ст.40 Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Засько Тетяни Андріївни від 08.10.2024 року по виконавчому провадженню № 74265440 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 28 400,00 грн.

Щодо інших посилань сторін, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 287, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Куликівська, 12, м. Харків, 61002) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Засько Тетяни Андріївни від 08.10.2024 року по виконавчому провадженню № 74265440 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 28 400,00 грн.

Стягнути з Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (61024, м. Харків, вул. Куликівська, буд. 12, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.