Справа № 461/3750/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 461/3750/24 пров. № А/857/17527/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Гуляка В.В.
за участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 травня 2024 року у справі № 461/3750/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови,

місце ухвалення судового рішення м.Львів
Розгляд справи здійснено за правиламипозовного провадження в окремих категоріях термінових справ
суддя у І інстанціїКротова О.Б.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена
ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

07.05.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить визнати дії поліцейського відділення поліції №2 (м. Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого сержанта поліції Гнатіва Юрія Васильовича незаконними; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1967812 від 21.04.2024, винесену поліцейським відділення поліції №2 (м. Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим сержантом поліції Гнатівим Юрієм Васильовичем відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24 травня 2024 року у справі № 461/3750/24 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує, що не погоджується з фактом вчинення правопорушення, вказує що суд першої інстанції не дослідив належно докази та не розібрався у хронології подій наданого відеозапису. На відеозаписі немає змоги чітко встановити, яка особа перебувала за кермом. Позивач зазначає, що майже весь шлях по маршруту пересування перебував на пасажирському місці, так як транспортним засобом керувала дружина позивача - ОСОБА_2 .

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені у відповідності до вимог ст. 268 КАС України, а зокрема відповідач повідомлений через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений, шляхом надіслання телефонограми за вказаним у позовній заяві номером телефону.

В судове засідання сторони не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що:

- з відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівників поліції з назвою « 2024_04_21_22_44_IMG_2287» встановлено, що працівниками поліції було зупинено автомобіль марки «MERCEDES-BENZ GLS 580», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм якого був саме ОСОБА_1 . Окрім того, при спілкуванні з працівниками поліції, останній жодного разу не повідомив, про те, що він не керував транспортним засобом, а лише заперечував, щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення.

-з долучених представником відповідача до матеріалів справи відеозаписів вбачається, що водій транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ GLS 580», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 21.04.2024 о 20:48 у м. Трускавець на вулиці Бориславській, 6, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.15.9.г Правил дорожнього руху Порушення заборони зупинки на пішохідних переходах.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою поліцейського відділення поліції №2 (м. Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого сержанта поліції Гнатіва Юрія Васильовича серії ЕНА №1967812 від 21.04.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. /а.с.6/.

Зі змісту вказаної постанови встановлено, що водій транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ GLS 580», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 21.04.2024 о 20:48 у м. Трускавець на вулиці Бориславській, 6, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.15.9.г Правил дорожнього руху Порушення заборони зупинки на пішохідних переходах.

Представником Головного управління Національної поліції у Львівській області на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, долучено до матеріалів справи відеозаписи з нагрудного відеореєстратора працівників поліції та з відеореєстраторів службового автомобіля.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Статтею 222 КУпАП установлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху (частини 1, 2 і 3 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 4 розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого ч.ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції № 1395 постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частинами 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Зі змісту норм статей 251, 252, 280 КУпАП колегія суддів доходить до висновку, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за ч. 3 ст. 122 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 7 КУпАП що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Порядок дорожнього руху на території України регулюється Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України та іншими нормативними актами.

Згідно з пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Підпунктом «г» пункту 15.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (з наступними змінами), передбачено заборону зупинки на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

У відповідності до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Як передбачено у п.1.10 вищезазначених Правил, зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Згідно п.1.9 Правил дорожнього руху, передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 3 статті 122 КУпАП встановлено відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно з пунктом «г» частини 3 статті 265-4 КУпАП розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху якщо транспортний засіб зупинено на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно п.п.8.1, 8.5 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальників. Дорожня розмітка використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює, або уточнює.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши долучені відеоматеріали фіксації, колегією суддів установлено, що відеоматеріали « 2024_05_20_19_05_IMG_2299.MP4 відображають, що водій автомобіля марки «MERSEDES-BENZ GLS 580», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 21.04.2024 о 20:30 здійснив зупинку за адресою: м. Трускавець, вул. Бориславська, 6, ближче 10 м до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожнім знаком 5.38.1 «Пішохідний перехід».

При цьому факт того, що відстань від транспортного засобу до пішохідного переходу становить менше 10 метрів не викликає жодних сумнівів, оскільки беззаперечно підтверджується наявними матеріалами відеофіксації, а тому суд першої інстанції підставно відхилив твердження позивача про нездійснення працівником поліції вимірювань точної відстані, оскільки в даному випадку порушення підпункту «г» пункту 15.9 Правил дорожнього руху є очевидним, позаяк вказаний транспортний засіб знаходиться в безпосередній близькості від дорожньої розмітки «Пішохідний перехід» та в зоні дії встановленого дорожнього знаку 5.38.1 «Пішохідний перехід», який відповідає діючим національним стандартам.

Щодо покликання ОСОБА_1 на те, що він здійснив зупинку транспортного засобу марки «MERSEDES-BENZ GLS 580», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 21.04.2024 о 20:30 за адресою: м. Трускавець, вул. Бориславська, 6, ближче 10 м до нерегульованого пішохідного переходу, позаяк таким транспортним засобом він не керував, а керувала його дружина ОСОБА_2 , то колегія суддів зазначає наступне.

Долучені відеоматеріали фіксації « 2024_05_20_19_05_IMG_2299.MP4» не містять відомостей, яка саме особа здійснила зупинку транспортного засобу «MERSEDES-BENZ GLS 580», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 21.04.2024 о 20:30 за адресою: м. Трускавець, вул. Бориславська, 6, ближче 10 м до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожнім знаком 5.38.1 «Пішохідний перехід».

З матеріали відеофіксації із назвою « 2024_05_20_19_05_IMG_2300.MP4», з хронологією часу 21.04.2024 року 20:37 год. - 20:38 год. убачається автомобіль поліції рухається по маршруту патрулювання, відео закінчується на моменті початку руху транспортного засобу «MERSEDES-BENZ GLS 580», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на невизначеній відстані від пішохідного переходу. Отож, вказаний відеозапис також не дає можливості ідентифікувати особу водія вказаного транспортного засобу, який здійснив його зупинку 21.04.2024 о 20:30 за адресою: м. Трускавець, вул. Бориславська, 6, ближче 10 м до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожнім знаком 5.38.1 «Пішохідний перехід».

Відеоматеріали назвою « 2024_05_20_19_06_IMG_2301.MP4» з хронологією часу 21.04.2024 року 20:38 год. - 20:39 год. містить відомості щодо супроводження автомобіля схожого на транспортного засобу «MERSEDES-BENZ GLS 580», реєстраційний номер НОМЕР_1 . При цьому, жодних вимог або намірів зупинити автомобіль, що рухається перед автомобілем патрульної поліції на відео не фіксується. Не фіксується вказаними відеоматеріалами і відомостей відносно особи, яка керує названим транспортним засобом.

За даними відеоматеріалів із назвою « 2024_04_21_22__44_IMG_2287.MP4» з хронологією часу 21.04.2024 року 19:44 год - 19:54 год. зафіксовано запис з камери нагрудної фіксації поліцейського відділення поліції №2 (м. Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_3 , з безпосередньою зупинкою автомобіля марки «Mercedes-Benz GLS580», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким на момент зупинки екіпажем патрульної поліції керував позивач, та безпосередньо бесіда позивача з представниками патрульної поліції.

При цьому, колегією суддів ураховано, що за даними відеоматеріалів із назвою « 2024_04_21_22__44_IMG_2287.MP4» час зафіксований на нагрудному фіксаторі працівника поліції починає відлік з 19:44 год. 21.04.2024 року, тоді як відео із відеореєстратора автомобіля, на яких зафіксоване правопорушення щодо зупинки транспортного засобу ближче 10 м до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожнім знаком 5.38.1 «Пішохідний перехід» починає відлік з 20:30 21.04.2024 року.

У постанові про адміністративне правопорушення ЕНА №1967812 від 21 квітня 2024 року, зафіксовано час правопорушення 20:48 год., що не співпадає з часом правопорушення зафіксованого на відео, а саме - 20:30 год., а також із часом бесіди позивача з працівниками патрульної поліції - 19:44 год.

За приведених матеріалів відеофіксації бесіда між позивачем та працівниками патрульної поліції відбулася з 19:44 год. 21.04.2024 року (в той час як порушення зафіксоване з 20:30 21.04.2024 року), тобто бесіда відбулася на 44 хвилини раніше ніж ті події, що зафіксовані на трьох попередніх відео, доданих, як доказ відповідачем.

Відтак колегія суддів погоджується з доводами скаржника про те, що суд першої інстанції не дослідив належним чином докази, надані відповідачем, та не розібрався з хронологією подій, названих відеоматеріалів та не з`ясував чи мають вказані докази відомості щодо зупинки саме позивачем транспортного засобу ближче 10 м до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожнім знаком 5.38.1 «Пішохідний перехід» о 20:30 годині 21.04.2024 року за адресою м. Трускавець, вул. Бориславська, 6.

Жодних інших доказів, які б підтверджували обставини з приводу зупинки саме позивачем вказаного транспортного засобу на невизначеній відстані від пішохідного переходу 21.04.2024 о 20:30 за адресою: м. Трускавець, вул. Бориславська, 6 (ближче 10 м до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожнім знаком 5.38.1 «Пішохідний перехід») відповідачем не надано, а зібрані у справи докази таких відомостей не містять.

Окрім того колегією суддів ураховано, що згідно примітки до ст.122 КУпАП, суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Відповідно до статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Примітка. Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням положень приведеної норми суб`єктом відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу.

Статтею 279-3 КУпАП установлено, що відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі:

абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс;

абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Натомість, відповідач та суд першої інстанції на приведені положення законодавства уваги не звернули та не урахували, що зібрані у справі докази не містять відомостей, які підтверджують обставини з приводу зупинки саме позивачем вказаного транспортного засобу на невизначеній відстані від пішохідного переходу 21.04.2024 о 20:30 за адресою: м. Трускавець, вул. Бориславська, 6 (ближче 10 м до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожнім знаком 5.38.1 «Пішохідний перехід»).

Крім того, ні відповідач, ні суд першої не перевірили та не спростували зазначених позивачем обставин з приводу того, що транспортний засів «MERSEDES-BENZ GLS 580», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться у власності ТОВ «Сюрприз», директором якого є ОСОБА_2 , наслідком чого мало б бути застосування відповідачем до спірних правовідносин положень примітки до ст.122 та статті 14-2 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності належного суб`єкта.

Як на слідок факт вчинення саме позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності спірною постановою, не підтверджується належними і допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73, 74 КАС України.

Отже, в порушення норм ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не доведено жодними належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем правопорушення підпунктом «г» пункту 15.9 ПДР України, за яке настає відповідальність передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, і як наслідок безпідставно накладено на позивача адміністративне стягнення, що є підставою для скасування зазначеної постанови та задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати з прийняттям нового про задоволення позову.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Досліджуючи питання, яке стосуються розподілу судових витрат понесених у даній справі, колегією суддів установлено, що позивачем понесено судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 1514 грн. (605,60 грн за подання позову і 908,40 грн за подання апеляційної скарги), який з урахуванням положень ст. 139 КАС України підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетного фінансування відповідача.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 24 травня 2024 року у справі № 461/3750/24 скасувати.

Ухвалити постанову, якою адміністративний позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1967812 від 21.04.2024, винесену поліцейським відділення поліції №2 (м. Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим сержантом поліції Гнатівим Юрієм Васильовичем відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП, а провадження у справі про вказане адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1514 грн (однієї тисячі п`ятсот чотирнадцять гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
В. В. Гуляк
Повне судове рішення складено 19 листопада 2024 року