Справа № 520/30900/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

21 листопада 2024 року справа №520/30900/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Дмитро Волошин, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Міністерства освіти і науки України у внесенні змін до відомостей, що містяться в ЄДЕБО щодо ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство освіти і науки України та Технічного адміністратора Єдиної державної електронної бази з питань освіти - ДП "ІНФОРЕСУРС" внести зміни до даних, що містяться в ЄДЕБО щодо порушення ОСОБА_1 черговості здобуття освіти, визначеної статтею 10 Закону України "Про освіту", а саме: в розділі "На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст. 10 ЗУ "Про освіту" - вказати "Так, не порушує".

Ухвалою судді від 11.11.2024 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто без розгляду.

Ухвалою судді від 11.11.2024 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів. Витребувано у відповідачів заяву разом з усіма доданими до неї матеріалами, на підставі якої було прийнято рішення у вигляді відмови позивачу у внесенні змін до відомостей, що містяться в ЄДЕБО.

Позивачем 19.11.2024 через систему "Електронний суд" повторно подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд заборонити вчиняти дії щодо його призову на військову службу по мобілізації до моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що відсутність заходів забезпечення позову може призвести до необґрунтованого обмеження конституційного права на захист від мобілізації як здобувача освіти денної форми навчання, що підлягає відстрочці від мобілізації. Зазначає, що призов на військову службу унеможливить участь у судовому процесі та реалізацію права на оскарження дій щодо призову. Крім того, набуття статусу військовослужбовця зробить неможливим застосування права на відстрочку, навіть у разі ухвалення судового рішення на його користь. Позивач вважає, що сукупність наведених обставин вказує на наявність реальної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та існування об`єктивної необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою цієї статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Так, згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З огляду на зміст заяви від 19.11.2024 про забезпечення позову, позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо його призову на військову службу по мобілізації до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі за його позовом до Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд звертає увагу на те, що метою забезпечення адміністративного позову є попередження можливих негативних наслідків для позивача у вигляді істотно ускладнення чи неможливості виконання рішення суду, прийнятого за результатом розгляду його позову.

При цьому такі заходи забезпечення позову здійснюються до вирішення адміністративної справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Натомість, наведені позивачем обставини не свідчать про можливе ускладнення чи неможливість виконання рішення суду, яке буде прийнято за результатом розгляду його позову до Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд зазначає, що предметом спору в межах даної справи є відмова Міністерства освіти і науки України у внесенні змін до відомостей, що містяться в ЄДЕБО щодо позивача та зобов`язання вчинити відповідні дії.

Натомість, позивач просить суд, як захід забезпечення позову, заборонити вчиняти дії щодо його призову на військову службу по мобілізації до моменту набрання законної сили рішенням суду у справі.

Так, статтею 151 Кодексу адміністративного судочинства України, яка встановлює види забезпечення позову, передбачено такий вид забезпечення позову як заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору. Тобто, обов`язковою умовою застосування такого виду забезпечення є пов`язаність таких дій з предметом спору.

Однак, позивач, у заяві від 19.11.2024, просить суд застосувати спосіб забезпечення позову, який не стосується предмету цього спору, оскільки виходить за межі правовідносин, які виникли між позивачем та Міністерством освіти і науки України, Державним підприємством "ІНФОРЕСУРС". Окрім того, досліджуючи заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає, що з неї неможливо встановити особу, якій суд має заборонити вчиняти відповідні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись статями 150-154, 241, 243, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, Державного підприємства "ІНФОРЕСУРС" про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН