Справа № 160/9081/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/9081/24
Суддя І інстанції Олійник В.М.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Служби безпеки України

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до суду в якому просив:

визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби визнати протиправними дії Служби безпеки України, які полягають у застосуванні із березня 2022 року по травень 2023 року включно, розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, при нарахуванні ОСОБА_1 грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку з проходженням військової служби;

зобов`язати Службу безпеки України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 із березня 2022 року по травень 2023 року включно, грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023 відповідно.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у зазначений період йому проведений невірний розрахунок грошового забезпечення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року позовні вимоги було задоволено.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції Служба безпеки України подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що до спірних правовідносин не може бути застосована норма, за якою обчислення грошового забезпечення позивача здійснюється із використанням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до витягу з наказу №23-ОС/дск від 28 квітня 2022 року №46 ОС/дск (по особовому складу), наказано:

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України та наказу Голови Служби безпеки України від 24 лютого 2022 року №158/ДСК «Про введення в дію штатів воєнного часу, порядку призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та призначення військовозобов`язаних СБУ на відповідні посади/2

ПРИЗВАТИ на військову службу у Службу безпеки України за абзацом шостим пункту 5, абзацом третім частини сьомої статті 23 та статтею 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зарахувати до списків особового складу та ПРИЗНАЧИТИ за пунктом 43 підполковника запасу ОСОБА_2 , який прибув із запасу Служби безпеки України за призовом під час мобілізації, на особливий період, до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, з 06 березня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу від 26 січня 2024 року №23-ОС/дск (по особовому складу) наказано:

Відповідно до Положення про проходження військової служби ВИКЛЮЧИТИ зі списків особового складу підполковника ОСОБА_2 , звільненого наказом Служби безпеки України від 12 січня 2024 року №48-ОС/дск, з 26 січня 2024 року.

Загальний страховий стаж на пенсію на 26 січня 2024 року складає 29 років 06 місяців 27 днів, з них військова служби в календарному обчисленні 18 років 07 місяців 07 днів.

29 лютого 2024 року представник ОСОБА_1 звернувся до Служби безпеки України з адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію та документи відносно ОСОБА_1 :

1. Копію наказів (витягів) про зарахування до списків особового складу, про звільнення та виключення із списків частини та усіх видів забезпечення під час військової служби по мобілізації.

2. Копію особистих карток (архівні відомості) грошового забезпечення за період проходження військової служби у 2022 - 2024 роках.

3. Інформацію про тарифні розряди за посадами на яких проходив службу у 2022 -2024 роках.

4. Інформацію про нараховане та фактично виплачене (утримане) грошове забезпечення та інші виплати із зазначенням видів та дати його виплати при звільненні з військової служби.

5. Документальне підтвердження доведення сум належних виплат та утримань у зв`язку зі звільненням з військової служби.

6. Копію (витяги) наказів про виплату додаткової винагороди за період військової служби по мобілізації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

7. У разі якщо мало місце виплата винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 у період з лютого 2022 року по квітень 2023 року у розмірі меншому ніж 30 000 (100 000) грн. на місяць надати інформацію про підстави виплати винагороди у зменшеному розмірі.

Листом начальника управління Служби безпеки України від 06 березня 2024 року №21/2-534, представнику позивача надано довідку, в якій зазначено наступне.

«Видана про те, що ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) наказом СБ України від 26.01.2024 року №23-ОС/дск був звільнений з військової служби з дня виключення зі списків особового складу за підпунктом «в» пункту 61 та підпунктом «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у відставку.

Відповідно до наказу СБ України, з ОСОБА_1 здійснені остаточні розрахунки:

- виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за 22 місяці служби згідно з пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктом 1 Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №460-2014р. нарахована в розмірі 47 911,47 грн. та перераховано відповідно до реєстру № 333 08 лютого 2024 року в повному обсязі з урахуванням податків та зборів на картковий рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк»;

- згідно з пунктом 56 виплачено грошову компенсацію за 30 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2022 рік, 30 невикористаних днів щорічної основної відпустки 2023 рік та 40 невикористаних днів щорічної основної відпустки 2024 рік нараховано в розмірі 175 629,68 грн., та перераховано відповідно до реєстру №333 08 лютого 2024 року в повному обсязі з урахуванням податків та зборів на картковий рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк».

Підполковник ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) проходив військову службу з 06.03.2022 по 26.01.2024 за посадою оперуповноваженого - 24 тарифний розряд».

Листом начальника управління Служби безпеки України від 14 березня 2024 року №21/3-К-4-427/5/1, представнику позивача повідомлено наступне.

«У Фінансово-економічному управлінні СБ України, за дорученням керівництва СБ України, опрацьовано адвокатський запит від 29.02.2024 року щодо надання інформації стосовно ОСОБА_1 .

За результатами опрацювання направляємо запитувану Вами інформацію.

Стосовно виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди повідомляємо, що виплата додаткової винагороди передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». На її виконання у Службі безпеки України видано Порядок здійснення деяких виплат військовослужбовцям Служби безпеки України під час дії воєнного стану, затверджений наказом Центрального управління СБ України від 02.03.2022 №77, а з 1 лютого 2023 року запроваджений новий порядок здійснення виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Служби безпеки України під час дії воєнного стану на підставі наказу ЦУ СБУ від 31.01.2023 №37 «Про затвердження Порядку здійснення деяких виплат військовослужбовцям Служби безпеки України під час дії воєнного стану», який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 01 лютого 2023 року за №205/39261.

Вказаними нормативно-правовими актами СБ України визначено, що військовослужбовцям СБ України на період дії воєнного стану виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць на підставі наказів по особовому складу.

Оскільки в наказах по особовому складу виплата зазначеної додаткової винагороди здійснювалась всьому особовому складу Департаменту військової контррозвідки СБ України без зазначення прізвищ військовослужбовців, тому надати витяги з наказів про виплату Вам додаткової винагороди не можливо.

Додатки:

1) витяги з наказу, на 2 арк., відкрита інформація, (до вх. ФЕУ СБУ від 07.03.2024 №2976);

2) довідка ФЕУ СБ України від 06.03.2024 №21/2-552, на 1 арк.;

3) довідка ФЕУ СБ України від 06.03.2024 №21/2-551, на 1 арк.;

4) довідка ФЕУ СБ України від 06.03.2024 №21/2-550, на 1 арк.;

5) довідка ФЕУ СБ України від 06.03.2024 №21/2-553, на 1 арк.;

6) довідка ФЕУ СБ України від 06.03.2024 №21/2-554, на 1 арк.».

ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність Служби безпеки України, які полягають у застосуванні з березня 2022 року по травень 2023 року включно, розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, при нарахуванні йому грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку з проходженням військової служби, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

За приписами частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Станом на 01.03.2018 пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Законом України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (надалі - Закон № 2017-III) визначено правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.

У свою чергу базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону № 2017-III).

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Згідно із частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

У свою чергу, Закон України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (надалі - Закон № 294-IX), Закон № 1082-IX Про Державний бюджет України на 2021 рік, Закон України від 02.12.2021 № № 1928-IX Про Державний бюджет України на 2022 рік (далі - Закон № 1928-IX) та Закон України від 03.11.2022 № № 2710-IX Про Державний бюджет України на 2023 рік, таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року, на 2020 та 2021, 2022, 2023 роки, відповідно, не містять.

Тобто положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для обчислення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом № 294-IX, не суперечили акту вищої юридичної сили.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (Постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19, від 09.06.2022 у справі № 520/2098/19).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з огляду на передбачені в частині третій статті 7 КАС України правила, а також враховуючи на те, що з 29.01.2020 положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для обчислення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для розрахунку посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних відносин належить застосувати пункт 4 Постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону № 1928-IX із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

При цьому, застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням позивача з 29.01.2020 такої розрахункової величини як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, не здійснивши, перерахунок та виплату грошового забезпечення позивачу з 06 березня 2022 року по травень 2023 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного (2022, 2023) року, відповідач діяв протиправно.

Вказана правова позиція суду знайшла своє відображення у постановах Верховного Суду від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21 та від 12 вересня 2022 року у справі № 500/1813/21.

При цьому грошова допомога для оздоровлення , матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова компенсація за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки, премії також мали обчислюватися виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного (2022, 2023) року.

Доводи викладені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки висновків, зроблених судом першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Служби безпеки України залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

В повному обсязі постанова складена 19 листопада 2024 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова