Справа № 160/26606/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
УСТАНОВИВ:
04.10.2024р. через систему "Електронний суд" Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" звернулося з адміністративним позовом до Дніпровської митниці, та просять:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення:
Ухвалою суду від 09.10.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 09.10.2024 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
- податкові повідомлення - рішення:
- відомості/інформацію, які послугували підставою для прийняття спірних рішень та інші докази щодо суті спору.
25.10.2024 року відповідачем через підсистему Електронний суд подано відзив на позовну заяву. Долучені витребувані ухвалою суду додаткові докази по справі.
29.10.2024 року позивачем до суду подано відповідь на відзив.
05.11.2024 року відповідачем до суду подані письмові заперечення на відповідь на відзив.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 21.11.2024 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
У подальшому рішення позивачем були оскаржені в адміністративному порядку до Державної митної служби України.
Позивач не погоджується з винесеними ППР, вважає їх незаконними, тому звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Від Дніпровської митниці надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони просили відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що на підставі Акту перевірки позивачу були направлені податкові повідомлення-рішення:
Відповідач зазначає про те, що ними було дотримано порядок проведення документальної перевірки, терміни її проведення, направлення акту перевірки, інших документів, пов`язаних з проведенням перевірки та направленням податкових повідомлень рішень.
Ці обставини не оспорюються і позивачем.
Вказують, що за змістом позовної заяви позивач не погоджується з висновками митниці щодо нарахування податкових зобов`язань за минулі періоди та попередні митні оформлення.
За приписами митного законодавства при здійсненні митного оформлення товарів здійснюється мінімум митних процедур, що забезпечують дотримання законодавства при переміщенні товарів через митний кордон України.
Частиною 1 статті 255 Митного кодексу України встановлено, що митне оформлення товарів завершується протягом 4 годин з моменту пред`явлення митному органу товарів, що підлягають митному оформленню.
При цьому, законодавством з питань митної справи визначено право митниці на здійснення перевірки після завершення митного оформлення та у разі встановлення порушень законодавства нараховувати додатково податкові зобов`язання.
За вказаних обставин, вважають, що діяли законно та обґрунтовано, у спосіб та в межах повноважень, наданих митним органам чинним законодавством.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Згідно матеріалів справи, відповідно до листа Державної митної служби України від 03.08.2023 № 19/19-01-01/7/3203 та наказу Дніпровської митниці від 01 серпня 2024 року №256 посадовими особами Дніпровської митниці проведена документальна невиїзна перевірка щодо дотримання ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності класифікації згідно УКТ ЗЕД товарів «чашки», «кухлі», «кружки» за окремими митними деклараціями.
Так, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, транспортних і комерційних документів, що були подані до митного оформлення, встановлено, що в зоні діяльності Одеської митниці ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" в режимі імпорту «випуску у вільний обіг» задекларовано до митного оформлення наступні товари згідно даних заявлених у МД:
Так, згідно інформації, заявленої у МД, поставки товарів здійснювались за декількома зовнішньоекономічними договорами, а саме: - №2886-NB/CH від 12.02.2015 та додатками до нього, укладеним між ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" та NINGBO GLOBALWAY IMP.& EXP.CO., LTD (Китай), адреса: 10/F, TIANYI BUSINESS CENTER 21# HUALOUXIANG, NINGBO, CHINA, умови поставки: FOB NINGBO (СN), валюта контракту: USD. - №3477-NG/CN від 27.12.2019 та додатками до нього, укладеним між ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" та NINGBO GLOBALWAY IMP.& EXP. CO., LTD. (Китай), адреса: NO.8 LIANFENG INDUSTRIAL ZONE, LISHE, SHIQI TOWN, YINZHOU, NINGBO, CHINA, умови поставки: FOB NINGBO (СN), валюта контракту: USD. - № 3368-YM/CN від 08.11.2019 та додатками до нього, укладеним між ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" та YIWU MENGLONG IMPORT AND EXPORT CO., LTD. (Китай), адреса: 322000, China, Zhejiang, Futian Yiwu, Room 201, ChangChun Third Street, NO 47-49, умови поставки: FOB NINGBO (СN), валюта контракту: USD. - № 3478-US/CN від 13.12.2019 та додатками до нього, укладеним між ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" та UNION SOURCE CO., LTD. (Китай), адреса: 20F, NO.1 BUILDING, NINGBO R&D PARK, 399 JUXIAN ROAD, NATIONAL HI-TECH ZONE, NINGBO, CHINA 315103, умови поставки: CIF Odessa (UA), валюта контракту: USD. - № 3508-MD/TR від 27.12.2019 та додатками до нього, укладеним між ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" та MERCANLAR DIS TICARET LIMITED SIRKETI (Туреччина), адреса: YAKUPLU MAH.DEREBOYU CAD. NO:10 IC KAPI NO:1 BEYLIKDUZU Istanbul, TURKEY, умови поставки: FCA Istanbul (TR), валюта контракту: USD № 3599-YZ/CN від 09.09.2020 та додатками до нього, укладеним між ТОВ "АТБ МАРКЕТ" та YIWU ZHONGDU IMPORT AND EXPORT CO.,LTD (Китай), адреса: 2F. No.3, Building 49, Jiangnan Fourth District, Jiangdong Street, Yiwu City, Zhejiang Province, China, умови поставки: FOB NINGBO (СN), валюта контракту: USD. - № 3254-QDM/CN-1 від 27.12.2019 та додатками до нього, укладеним між ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" та 1805, LVDU Building, No.8. Pukou road, Qingdao, China, умови поставки: FOB Qingdao (СN), валюта контракту: USD. - № 3420-YP/CN від 27.12.2019 та додатками до нього, укладеним між ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" та YIWU PENGSHUO TRADING CO.,LTD, умови поставки: CIF Chornomorsk (UA), валюта контракту: USD.
Так, згідно матеріалів справи митним органом було здійснено перевірку правильності класифікації згідно з УКТЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.
Під час здійснення перевірки, відповідачем було встановлено, що переклад текстового опису 7013 3 УКТЗЕД не відповідає Гармонізованій системі опису та кодування товарів з огляду на наступне: Товарна підпозиція 7013 УKT ЗЕД: ГО -2022 (англ.) ГО -2022 (фр.) - інші посудини -other drinking glasses, - autres verres a для пиття, крім other than of glass boire, autres quen вироблених із ceramics: vitrocerame: склокераміки - - of lead crystal -- en cristal auplomb.
Відповідач під час здійснення перевірки, дійшов до висновку, товарна підпозиція 7013 3 УКТЗЕД обмежується включенням до неї склянок, а не включає всі «посудини для пиття». Товари, що не відповідають опису «склянка для пиття» класифікуються в товарних підпозиціях 7013 41 та 7013 49 як посуд столовий (крім склянок для пиття) або кухонний, крім виробленого із склокераміки.
На товари, які класифікуються в товарній підпозиції УКТЗЕД 7013 49 Законом України від 19.09.2013 року № 584-VII «Про Митний тариф України» (діяв до 03.07.2020) та Законом України від 04.06.2020 № 674-IX «Про Митний тариф України» (діяв з 03.07.2020 по 01.01.2023) встановлена ставка ввізного мита 10 %.
З урахуванням наведеного контролюючим органом було визначено відповідні коди товарів згідно з УКТЗЕД та проведено перерахунок податкових зобов`язань у зв`язку із зміною класифікаційного коду згідно Додатку 1 (додається).
Розрахунок заниження сум митних платежів зі сплати ввізного мита та податку на додану вартість наведено в Додатку 1 до акта перевірки, який є його невід`ємною частиною.
За результатами перевірки, з урахуванням викладеного, встановлено порушення ТОВ "АТБ-МАРКЕТ" вимог Закону України від 19.09.2013 № 584-VII «Про Митний тариф України» (діяв до 03.07.2020) та Закону України від 04.06.2020 № 674-IX «Про Митний тариф України» (діяв з 03.07.2020 по 01.01.2023), вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності класифікації товарів відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД, вимог пункту 1 частини 1 статті 257, частини 1 статті 69 МК України, зазначеним підприємством порушено вимоги пункту 2 частини 3 статті 75 МК України.
Таким чином, враховуючи наведене, документальною невиїзною перевіркою встановлено порушення ТОВ "АТБ-МАРКЕТ":
1) вимог Закону України від 19.09.2013 № 584-VII «Про Митний тариф України» (діяв до 03.07.2020) та Закону України від 04.06.2020 № 674-IX «Про Митний тариф України» (діяв з 03.07.2020 по 01.01.2023), вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності класифікації товарів згідно додатку відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД в результаті чого визначено грошове зобов`язання з мита за митними деклараціями згідно додатку на загальну суму 234 778,97 грн.;
2) пункту 2 частини 3 статті 75 МК України від 13 березня 2012 року № 4495-VI, пункту 190.1 ст.190 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI в результаті чого визначено грошове зобов`язання з податку на додану вартість за митними деклараціями згідно додатку на загальну суму 46 955,79 грн.
Встановлено, що товариством до митного органу були направлені заперечення до Акту перевірки листом від 12.09.2024 року №М-2024-7938.
За результатами розгляду заперечень митницею направлено на адресу позивача Висновок від 20.09.2024 року №7.5-2/19-01/13/5410, в якому зазначено про правомірність дій посадових осіб щодо проведення перевірки.
Враховуючи наведене, на підставі Акту перевірки, митним органом було прийняті та направлені на адресу позивача податкові повідомлення-рішення:
Вважаючи спірні рішення митного органу безпідставними, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, врегульовані Митним кодексом України (далі МК України), Податковим кодексом України (далі ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування та застосовані судом в редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин.
Законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, МК України, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 МК України, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання МК України та інших законодавчих актів (ч. 1 ст. 1 МК України).
Відповідно до п. 24 ч.1 ст. 4 МК України, митний контроль сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Згідно з п. 25 ч. 1 ст. 4 МК України, митний режим комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.
Відповідно до ст. 103 МК України, тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Згідно ч. 1 ст. 11 МК України, іноземні товари, поміщені у митний режим тимчасового ввезення, зберігають статус іноземних товарів.
Згідно ч. 1 ст. 104 МК України митний режим тимчасового ввезення може бути застосований до товарів, що надходять на митну територію України, та до товарів, що зберігаються під митним контролем або поміщені в інший митний режим, який передбачає їх перебування під митним контролем.
Відповідно до ч. 6 ст. 104 МК України, для поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання митного режиму, повинна: 1) подати митному органу, що здійснює випуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення у режимі тимчасового ввезення, документи на такі товари, транспортні засоби, що підтверджують мету їх тимчасового ввезення; 2) у випадках, передбачених законодавством, надати митному органу зобов`язання про реекспорт товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які тимчасово ввозяться, у строки, встановлені митним органом; 3) подати митному органу дозвіл відповідного компетентного органу на тимчасове ввезення товарів, якщо отримання такого дозволу передбачено законодавством; 4) сплатити митні платежі відповідно до статті 106 цього Кодексу або забезпечити виконання зобов`язання із сплати митних платежів відповідно до розділу X цього Кодексу.
Згідно зі ст. 285 МК України умовне часткове звільнення від оподаткування ввізним митом застосовується до товарів, зазначених у статті 106 цього Кодексу, поміщених у митний режим тимчасового ввезення, за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених главою 18 цього Кодексу.
Порядок застосування умовного часткового звільнення від оподаткування ввізним митом визначено статтею 106 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 7 ст. 286 МК України до товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення, застосовується умовне часткове звільнення від оподаткування ввізним митом у порядку, визначеному главою 18 цього Кодексу.
У разі випуску товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування ввізним митом, у вільний обіг на митній території України або передачі таких товарів у користування іншій особі ввізне мито сплачується у порядку, визначеному частиною сьомою статті 106 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 106 МК України, у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами відповідно до положень Додатка Е до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік) можуть поміщуватися товари (за винятком підакцизних), не зазначені у статтях 105, 189 цього Кодексу, а також у Додатках В.1-В.9, С, D до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), або такі, що не відповідають вимогам зазначених Додатків.
Законом від 24.03.2004 року №1661-IV Україна приєдналася до Конвенції про тимчасове ввезення (далі Конвенція).
Відповідно до статті 1 Глави І Конвенції про тимчасове ввезення термін «тимчасове ввезення» означає митний режим, який дозволяє приймати на митну територію певні товари (у тому числі транспортні засоби), умовно звільнені від ввізного мита і податків, без застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі товари (у тому числі транспортні засоби), мають ввозитися з визначеною метою і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості (амортизації) внаслідок їхнього використання.
Пунктом 1 статті 4 Глави III Конвенції про тимчасове ввезення встановлено, що якщо в Додатку не передбачено інше, кожна із Договірних Сторін має право обумовлювати тимчасове ввезення товарів (у тому числі транспортних засобів) наданням митного документа та гарантії.
Для товарів (у тому числі транспортних засобів), на які під час ввезення поширюються заборони чи обмеження відповідно до національного законодавства, може вимагатися додаткова гарантія, відповідно до положень, встановлених національним законодавством (п. 4 ст. 4 Конвенції про тимчасове ввезення).
Отже, Конвенція про тимчасове ввезення надає право Договірним Сторонам обумовлювати тимчасове ввезення товарів на їх митні території, звільняти такі товари від ввізного мита і податків за певних умов та допускає поширення встановлених національним законодавством заборон чи обмежень на такі товари.
Відповідно до ст. 19 Конвенції про тимчасове ввезення положення цієї Конвенції не створюють перешкод для застосування заборон та обмежень, які випливають з національних законів та нормативних актів і ґрунтуються на міркуваннях неекономічного характеру, таких, як міркування моралі чи піклування про громадський порядок, міркування громадської безпеки, гігієни чи здоров`я населення, або міркування ветеринарного чи фітосанітарного порядку, пов`язані із захистом диких видів тварин і рослин, яким загрожує вимирання (знищення), або міркування захисту авторських прав та промислової власності.
Разом з тим, Конвенція про тимчасове ввезення не містить заборони щодо обмеження застосування національним законодавством заходів економічного характеру.
Згідно зі статтею 1 Додатка Е Конвенції часткове звільнення означає звільнення від сплати частини суми ввізного мита й податків, які мали б бути стягнуті, якби товари пройшли процедуру митного оформлення для використання в межах території ввезення, за станом на дату, на яку на них було поширено режим тимчасового ввезення.
Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 106 МК України, у разі тимчасового ввезення товарів з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами за кожний повний або неповний календарний місяць заявленого строку перебування на митній території України сплачується 3 відсотки суми митних платежів, яка підлягала б сплаті у разі випуску цих товарів у вільний обіг на митній території України, розрахованої на дату поміщення їх у митний режим тимчасового ввезення.
Сума митних платежів сплачується при поміщенні товарів у митний режим тимчасового ввезення та розраховується за встановлений митним органом строк дії цього митного режиму.
У такому ж порядку сплачуються митні платежі у разі продовження строку тимчасового ввезення зазначених товарів відповідно до статті 108 цього Кодексу.
Загальна сума митних платежів, яка підлягає сплаті за час перебування товарів у митному режимі тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами, не повинна перевищувати суми, яка підлягала б сплаті у разі випуску цих товарів у вільний обіг на митній території України, розрахованої на дату поміщення їх у митний режим тимчасового ввезення.
Сума митних платежів, сплачена на підставі умовного часткового звільнення від оподаткування митними платежами, поверненню не підлягає.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 108 МК України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення.
Строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.
З урахуванням мети ввезення товарів та/або транспортних засобів комерційного призначення, особливостей транспортних операцій та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів відповідно до частини першої цієї статті та/або транспортних засобів комерційного призначення відповідно до частини другої цієї статті за письмовою заявою власника цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним митним органом. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про продовження строку тимчасового ввезення, про причини та підстави такої відмови.
Згідно ч. 1 ст. 109 МК України за заявою особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення, митний орган надає дозвіл на передачу права використання режиму тимчасового ввезення щодо товарів будь-якій іншій особі за умови, що така інша особа: 1) відповідає вимогам, встановленим цим Кодексом; та 2) приймає на себе зобов`язання особи, відповідальної за дотримання митного режиму тимчасового ввезення.
Відповідно до ч. 1 ст. 112 МК України митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.
Згідно ч. 7 ст. 106 МК України, у разі випуску товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення з умовним частковим звільненням від оподаткування митними платежами, у вільний обіг на митній території України або передачі таких товарів у користування іншій особі митні платежі сплачуються в обсязі, передбаченому законом для ввезення цих товарів на митну територію України у митному режимі імпорту, за відрахуванням суми, вже сплаченої на підставі умовного часткового звільнення цих товарів від оподаткування митними платежами. При цьому за період, коли застосовувалося таке звільнення, підлягають сплаті проценти з сум податкових зобов`язань, що підлягали б сплаті у разі, якщо б щодо таких сум надавалося розстрочення податкових зобов`язань відповідно до розділу II Податкового кодексу України.
Підпунктом 206.7.2 п. 206.7 ст. 206 ПК України до операцій із ввезення товарів на митну територію України у митному режимі тимчасового ввезення застосовується умовне повне звільнення від оподаткування або умовне часткове звільнення від оподаткування за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених главою 18 МК України, зокрема, умовне часткове звільнення від оподаткування застосовується до товарів та в порядку, визначених статтею 106 МК України. Сплачені суми податку включаються платником до складу податкового кредиту у звітному (податковому) періоді, в якому було сплачено податок.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Як встановлено матеріалами справи, відповідно до висновків Акту перевірки, що документальною невиїзною перевіркою було встановлено порушення ТОВ «АТБ-МАРКЕТ»: 1) вимог Закону України від 19.09.2013 року №584-VII «Про Митний тариф України» (діяв до 03.07.2020) та Закону України від 04.06.2020 № 674-ІХ «Про Митний тариф України» (діяв з 03.07.2020 по 01.01.2023р.р.), вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності класифікації товарів згідно додатку відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД в результаті чого визначено грошове зобов`язання з мита за митними деклараціями згідно додатку на загальну суму 234 778,97 грн. та 841, 49 грн. сума штрафних санкцій, всього разом 235 620,46 грн.;
2) пункту 2 частини 3 статті 75 MK України від 13 березня 2012 року N 4495-VІ, пункту 190.1 ст.190 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ в результаті чого визначено грошове зобов`язання з податку на додану вартість за митними деклараціями згідно додатку на загальну суму 46 955,79 грн. та 4 695,58 грн. сума штрафних санкцій, всього разом 51 651,37 гривень.
Встановлено, що ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» не погодилося із вказаними висновками та доводами Акта перевірки та звернулося до Дніпровської митниці із запереченнями від 12.09.2024 р. № М-2024-7938 на висновки Акту перевірки.
Таким чином, враховуючи наведене, 30.09.2024 р. митним органом були прийняті податкові повідомлення-рішення:
Однак, з такими висновками митного органу суд не погоджується з огляду на таке.
До митних декларацій декларантом були додані документи, передбачені Митним кодексом України для митного оформлення, у т.ч. документи, що підтверджують код Товару.
Слід вказати про те, що в Акті перевірки посадові особи Відповідача приходять до висновку, що вищевказані товари мають класифікуватись за такими кодами: -посуд столовий (крім посудин для пиття) або кухонний, крім виробленого із склокераміки: 7013 49 10 00 - - - - із зміцненого скла (ставка мита 10%); 7013 49 99 00 - - - - механічного виготовлення (ставка мита 10%).
Підставою для зміни коду УКТ ЗЕД контролюючий орган вказує Лист Державної митної служби України від 16.05.2023 р. № 15/15-04-03/7/2060 «Про надання інформації», який адресований Митницям та Спеціалізованій лабораторії з питань експертизи та досліджень, де роз`яснюється таке.
«Відповідно до статті 68 Митного кодексу України, з метою забезпечення єдиних підходів щодо класифікації товарів згідно вимог Міжнародної Конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів, а також продовження адаптації законодавства України до законодавства ЄС надаємо роз`яснення щодо тлумачення термінів, які вживаються в текстових описах товарних угруповань товарної позиції 7013 УКТЗЕД.
Відповідно до вимог Закону України "Про Митний тариф України", застосування УКТЗЕД передбачає прийняття за основу текстів офіційних видань Гармонізованої системи опису та кодування товарів та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу у випадках виявлення неточностей перекладу з офіційної мови оригіналу українською мовою назв позицій, підпозицій та додаткових приміток.
Текстові описи товарних підпозицій 7013 33 та 7013 37 відповідно до чинної редакції УКТЗЕД звучать як:
"інші посудини для пиття, крім вироблених із склокераміки: із свинцевого кришталю " та "інші посудини для пиття, крім вироблених із склокераміки: інші".
У той же час відповідні тексти іншими мовами звучать як:
- "autres verres a boire, autres qu'en vitrocerame: en cristal au plomb", "autres verres a boire, autres
qu'en vitrocerame: autres" (франц.);
- "Other drinking glasses, other than of glass ceramics: Of lead crystal", "Other drinking glasses, other than of glass ceramics: Other" (англ.);
-"andere Trinkglaser, ausgenommen Waren aus Glaskeramik: aus Bleikristall", "andere Trinkglaser, ausgenommen Waren aus Glaskeramik: andere" (нім.).
Дослівний переклад з усіх наведених вище мов означає "інші склянки для пиття, крім вироблених із склокераміки: із свинцевого кришталю" та "інші склянки для пиття, крім вироблених із склокераміки:
Слова "glass" (англ.) та "Glass" (нім.) є багатозначними, отже для більш чіткої ідентифікації предмета, який вони позначають у даному контексті, використовуються уточнення "drinking" та "Trink- ", які позначають функціональне призначення предмета для пиття.
За своїми номінативним та сигніфікативним лексичними значеннями більш точним відповідником у вказаному контексті є слово "склянка", яке у значенні І означає скляну посудину циліндричної форми, без ручки, для пиття.
У відповідності до наведених вище уточнюючих слів, переклад українською мовою тестового опису товарних підпозицій 7013 33 та 7013 37 слід читати як "інші склянки для пиття, крім вироблених із склокераміки: із свинцевого кришталю" та "інші склянки для пиття, крім вироблених із склокераміки:
інші", відповідно, беручи до уваги більш вузьке значення слова "склянка", у порівнянні із слоном "посудина", яке є узагальнюючим поняттям.
З урахуванням викладеного вище, при здійсненні класифікаційної роботи, необхідно керуватися текстами офіційних видань Гармонізованої системи опису та кодування товарів та Комбінованої номенклатури Європейського Союзу».
Так, згідно положень ч. 1 ст. 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Правила інтерпретації Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) та перелік ставок ввізного мита на товари затверджені Законом України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII «Про Митний тариф України» (діяв до 03.07.2020) та Законом України від 04.06.2020 № 674-1X «Про Митний тариф України» (діяв з 03.07.2020 по 01.01.2023).
Вищевказаним законом (в редакції чинній на момент митного оформлення товару) передбачено, що «Якщо в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД), складеній на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів і Комбінованої номенклатури Європейського Союзу, виявлено неточності перекладу з офіційної мови оригіналу українською мовою назв позицій, підпозицій, а також текстів приміток до розділів, груп, позицій, підпозицій та додаткових приміток, то за основу приймаються тексти офіційних видань Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації і Комбінованої номенклатури Європейського Союзу».
Класифікацію товарів згідно з УКТЗЕД здійснює особа, яка подає митну декларацію.
В свою чергу, митний орган здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише в тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.
Для цілей митного оформлення класифікація товарів, наданих до митного оформлення, здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД - товарної номенклатури Митного тарифу України, затвердженої Законом «Про Митний тариф України».
Відповідно до ст. 1 вищевказаного Закону (в редакції чинній на момент оформлення товару), митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.
Згідно ч. 2 розділу І Загальні положення Порядку роботи митних органів при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України №650, класифікація товару це визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, передбачених Законом України «Про Митний тариф України», з урахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Митного Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення; контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення; рішення про визначення коду товару - документ установленої форми, який оформлюється посадовими особами відділу митних платежів, уповноваженими особами підрозділу митного оформлення чи митного поста у разі необхідності прийняття рішення про класифікацію товарів.
Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Порядку, контроль правильності класифікації товарів і прийняття Рішень, порядок взаємодії з ПМО, митним постом Порядку №650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу.
Згідно Порядку № 650 посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками. Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.
Відповідно до п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 544 Митного кодексу України здійснюючи митну справу, митні органи виконують такі основні завдання, зокрема здійснення митного контролю та виконання митних формальностей щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, у тому числі на підставі електронних документів (електронне декларування), за допомогою технічних засобів контролю тощо та ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п. 24 ст. 4 Митного кодексу України, митний контроль сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно - правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Митний тариф України» Митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі УКТЗЕД).
Міжнародною основою УКТЗЕД є Гармонізована система опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (ГС/HS). Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється відповідно до вимог УКТЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, Основних правил інтерпретації УКТЗЕД (далі - ОПІ), приміток до розділів і груп та характеристик товарів, які є визначальними для їх класифікації. Такі характеристики встановлюються за результатами вивчення технічної документації, паспортних даних на товар, товаросупровідних документів, інформації про товар, розміщеної у відкритому доступі мережі Інтернет, та у разі потреби результатів лабораторних досліджень конкретного товару.
Відповідно статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів. Зокрема, до митної декларації серед інших відомостей вносяться відомості про найменування товару, його звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, код товару згідно з УКТЗЕД. Частиною другою статті 69 Митного кодексу визначено, що митними органами здійснюється контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.
Частиною третьою статті 69 Митного кодексу визначено, що на вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
Відповідно до частини четвертої статті 69 Митного кодексу України, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.
Відповідно до Порядку № 650, у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог ст. 69 Митного Кодексу України декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД. У разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації.
При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення.
Згідно матеріалів справи та не спростовується відповідачем, що позивачем були подані документи для декларування посуду для пиття по вказаним у цьому позові митним деклараціям. Контролюючим органом були здійснені перевірки та контроль із застосуванням системи управління ризиками, перевірка правильності класифікації та кодування товарів (в електронних протоколах обробки міститься під кодом № 2), відобразимо процедуру оформлення товару на прикладі митної декларації UA500070/2020/206362 від 20.02.2020 р., за якою Відповідач у 2024 році в результаті перевірки виявив неправильність визначення коду УКТ ЗЕД та донарахував мито та ПДВ (виходячи зі ставки 10%) (копії протоколів та митних декларацій додаються).
Процедури оформлення: Код 1 20.02.2020 16:17:49 Прийняття митної декларації до митного оформлення 001024 ОСОБА_1 Код 12 20.02.2020 16:17:49 Реєстрація митної декларації 001024 ОСОБА_1 Код 9 20.02.2020 16:18:14 Контроль із застосуванням системи управління ризиками 001024 ОСОБА_1 Код 2 20.02.2020 18:36:40 Перевірка правильності класифікації та кодування товарів 001024 ОСОБА_1 Код 3 20.02.2020 18:36:40 Перевірка правильності визначення митної вартості товарів 001024 ОСОБА_1 Код 4 20.02.2020 18:36:40 Перевірка правильності нарахування митних платежів 001024 ОСОБА_1 Код 11 20.02.2020 18:36:41 Перевірка наявності задекларованих товарів у реєстрі товарів, що містять об`єкти інтелектуальної власності 001024 ОСОБА_1 Код 17 20.02.2020 18:36:41 Перевірка правильності визначення країни походження товарів 001024 ОСОБА_1 Код 18 20.02.2020 18:36:41 Перевірка дотримання встановлених до товарів заходів нетарифного регулювання 001024 ОСОБА_1 Код 19 20.02.2020 18:36:41 Перевірка правильності застосування пільг в оподаткуванні 001024 ОСОБА_1 Код 5 20.02.2020 18:36:45 Завершення митного оформлення 001024 ОСОБА_1
Отже, відповідач неналежно та передчасно дійшов до висновку щодо нарахування додатково н суми мита, ПДВ та штрафні санкції за товар, що був ввезений на митну територію України починаючи з 2020 року, фактично на підставі листа, який був наданий Державною митною службою України лише 16.05.2023 року за № 15/15-04-03/7/2060.
Окрім того, слід вказати про те, що в самому листі вказано, що за своїми номінативним та сигніфікативним лексичними значеннями більш точним відповідником у вказаному контексті є слово "склянка", яке у значенні І означає скляну посудину циліндричної форми, без ручки, для пиття посилаючись на Словник української мови в 11 томах - Том 9, 1978 року. - стор. 286. Наскільки Словник 1978 року може бути актуальним для товарів у 2024 році питання залишається відкритим.
Так, згідно положень статтею 3 Митного кодексу України передбачено, що «При здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.
… Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
… У разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян».
Вказаний Лист від 16.05.2023 р. № 15/15-04-03/7/2060 не є Законом чи нормативно-правовим актом, а лише є повідомленням для Митниць та Спеціалізованих лабораторій з питань експертизи та досліджень для інформації, а рекомендації викладені в ньому не повинні застосовуватися до митних декларацій, які були погоджені та оформлені контролюючим органом в 2020 2023 роках.
Наразі в Україні при митному оформленні товарів та їх класифікації керуються Законом України «Про митний тариф в Україні», зміни в редакцію цього Закону щодо спірних кодів УКТ ЗЕД не вносилися, а листи не можуть підміняти Закон.
Згідно Статті 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідачем не було доведено належними доказами правомірність своїх рішень.
За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування ППР.
Щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 250,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування ППР - задовольнити.
Стягнути з Дніпровської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» судові витрати з оплати судового збору в сумі 5 250,00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 21.11.2024 року.

Суддя В.В. Ільков