Справа № 140/2871/24
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 140/2871/24 пров. № А/857/18455/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року, ухвалене суддею Ксензюк А.Я. у м. Луцьку, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 140/2871/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 у якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у вирішенні порушених питань у зверненні від 30.01.2024 поданого у відповідності до норм Закону України «Про звернення громадян», яка оформлена листом № 149 від 20.02.2024;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення від 30.01.2024 та вирішити порушені питання, відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян».

- визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати моральної шкоди у розмірі 40 880,00 грн.

26 червня 2024 року Волинський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовив.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що звернення позивача від 30.01.2024 про нарахування та виплату позивачу належних грошових коштів в сумі 7450,00 грн. є повторним та ідентичним за змістом до звернення від 15.09.2022.

Водночас, спір щодо розгляду звернення від 15.09.2022 Волинський окружний адміністративний суд розглянутув 26.12.2022 року (справа № 140/6916/22. Отже, на думку суду, звернення подане одним і тим же громадянином з одного і того ж питання і до одного й того ж органу, у випадку, якщо попереднє звернення є вирішеним по суті, не розглядається.

Не погодившись із цим рішенням суду його оскаржив позивач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що надання формальної відповіді листом від 20.02.2024 № 149, не по суті заяви від 30.01.2024, без вирішення порушених питань не відповідає принципам та засадам законодавства про звернення громадян, не надає права відповідачу на припинення розгляду звернень без їх вирішення по суті порушених питань.

Додатково зазначає, що перелік підстав для відмови громадянину у розгляді звернення, який передбачений ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», не містить такої підстави як розгляд інших вимог цього громадянина до цього ж органу в судовому порядку.

Тому позивач вважає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивач у 2010 році звільнений з військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.05.2010 року у справі № 2-953/10, зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 видати заявнику речове майно в кількості 30 одиниць на загальну суму 7454,70 грн.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.01.2011 у справі № 2-953/10 змінено порядок і спосіб виконання вищезгаданого рішення суду та стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь заявника вартість речового майна в сумі 7454,70 грн.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.02.2022 у справі № 2-953/10 задоволено заяву ОСОБА_1 та поновлено строк на пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-9533/10 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на його користь вартості речового майна в сумі 7454,70 грн.

29.08.2022 Волинський апеляційний суд прийняв постанову про скасування ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.02.2022 та відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

30.08.2022 позивач, в порядку Закону України «Про звернення громадян», звернувся до відповідача із заявою про зобов`язання здійснити нарахування та виплату позивачу належні грошові кошти в сумі 7450,00 грн., у відповідь на яку, військова частина НОМЕР_1 листом від 28.09.2022 повідомила, що підстави для виплати заявлених коштів відсутні, оскільки 29.08.2022 Волинський апеляційний суд прийняв постанову про скасування ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.02.2022 та відмовив у задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відмову у задоволенні звернення позивача від 30.08.2022 року, яка оформлена листом від 28.09.2022 року, позивач оскаржив до суду.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 у справі № 140/6916/22 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2024 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 у справі № 140/6916/22 скасовано. Провадження у справі № 140/6916/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії закрито.

30.01.2024 позивач подав до відповідача заяву, в порядку Закону України «Про звернення громадян», у якій просив відновити порушені права щодо отримання грошових коштів в сумі 7450,00 грн. та надати обґрунтовану відповідь.

Листом № 149 від 20.02.2024 військова частина НОМЕР_1 повідомила, що, у відповідь на заяву від 30.08.2022, яка є аналогічною за формою, змістом і прохальною частиною заяві від 30.01.2024 надано вичерпну відповідь листом № 533 від 28.09.2022. Крім того, вказала, що, відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про звернення громадян», не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, яке вже вирішене по суті. У зв`язку з цим, відсутні правові підстави для опрацювання та надання відповіді по суті заданих у заяві від 30.01.2024 питань.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно зі статтею 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР).

Частиною першою статті 1 Закону № 393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону № 393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно із положеннями частин першої, шостої та сьомої статті 5 Закону № 393/96-ВР, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Згідно зі статтею 8 Закону № 393/96-ВР, письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.

Не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

З метою організації роботи зі зверненнями громадян, їх прийому в системі Міністерства оборони України, прийнято Інструкцію про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, яку затверджено наказом Міністерства оборони України 28.12.2016 № 735 (далі - Інструкція).

Відповідно до п.2 розділу 2 Інструкції, письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця. Первинний розгляд письмових звернень громадян проводиться керівниками органів військового управління або їх заступниками відповідно до їх повноважень.

Згідно з пунктом 4 розділу 2 Інструкції, не розглядаються повторні звернення одним і тим самим органом від одного й того самого громадянина з одного й того самого питання, якщо перше вирішене по суті, а також ті скарги, які подані з порушенням термінів, передбачених статтею 17 Закону № 393/96-ВР, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними. Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу військового управління, командир військової частини, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на правову норму Закону № 393/96-ВР і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Апеляційний суд встановив, що відповідач, листом № 149 від 20.02.2024, відмовив позивачу у розгляді звернення від 30.01.2024 року по суті, оскільки це звернення є повторним та ідентичним за змістом зверненню від 30.08.2022, на яке листом № 533 від 28.09.2022 року відповідач надав відповідь.

Проаналізувавши зміст звернення від 30.01.2024 року та звернення від 30.08.2022 року, апеляційний суд встановив, що обидва звернення подані ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 з приводу виплати нарахованої компенсації за неотримане речове майно в сумі 7450,00 грн.

Крім того, апеляційний суд встановив, що відповідь відповідача на звернення позивача від 30.08.2022 року, яка оформлена листом № 533 від 28.09.2022 року була предметом судового розгляду, за наслідками якого постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2024 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26.12.2022 у справі № 140/6916/22 скасовано, а провадження у справі № 140/6916/22 закрито.

Зважаючи на наведені обставини та норми матеріального права, апеляційний суд вважає, що відповідач, відмовивши у розгляді звернення позивача від 30.01.2024, поданого відповідно до норм Закону України «Про звернення громадян», листом № 149 від 20.02.2024, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України

Цей висновок є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи те, що апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року у справі № 140/2871/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель