Справа № 520/18810/24
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 р. №520/18810/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 суми недоотриманої пенсії в розмірі 493322,09 грн. (чотириста дев`яносто три тисячі триста двадцять дві грн. 09 коп.), яка належала ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була нарахована на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі № 520/15795/2020 та від 14.06.2022 по справі № 520/27818/21, але не була ним одержана за життя.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії в розмірі 493322,09 грн. (чотириста дев`яносто три тисячі триста двадцять дві грн. 09 коп.), яка належала ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була нарахована на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі № 520/15795/2020 та від 14.06.2022 по справі № 520/27818/21, але не була ним одержана за життя.

В обґрунтування позову позивачем вказано, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.03.2024 серія НОМЕР_2 . З 16.03.2024 виплату пенсії припинено у зв`язку зі смертю пенсіонера. Таким чином ОСОБА_2 не встиг отримати суму доплати перерахованої пенсії на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі № 520/15795/2020 та від 14.06.2022 по справі № 520/27818/21 в сумі 493 322,09 (145 290,20+348 031,89) грн., яка була йому нарахована за життя. Членом сім`ї ОСОБА_2 є його дружина - ОСОБА_1 , яка на момент смерті чоловіка була зареєстрована та проживала разом з ним за однією адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою виданою Малоданилівською селищною радою Харківського району Харківської області від 07.06.2024 №02-16/1-208. ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» звернулась із заявою від 11.06.2024 року до ГУПФУ в Харківській області про виплату недоодержаної за життя ОСОБА_2 суми пенсії, яка нарахована на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі № 520/15795/2020 та від 14.06.2022 по справі № 520/27818/21. Листом від 19.06.2024 № 18374-19352/П-02/8-2000/24 ГУПФУ в Харківській області повідомило позивача, що нараховану на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі № 520/15795/2020 та від 14.06.2022 по справі № 520/27818/21 різницю в пенсії включено до Реєстру судових рішень, який використовується в роботі Пенсійного фонду України. Оскільки ОСОБА_1 не є стороною в судових процесі по вказаних справах, вносити зміни до Реєстру підстави відсутні. Станом на червень 2024 року рішення суду про зміну стягувача до ГУПФУ в Харківській області не надходило. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у адміністративній справі за вищевказаним позовом.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач відзив на позов разом з доказами на спростування доводів позивача до суду не надав, причин неможливості надання відзиву та доказів суду не повідомив.

Згідно з ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_2 отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ОСОБА_1 не отримує пенсію по втраті годувальника та не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, що підтверджено матеріалами справи.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі № 520/15795/2020, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 пенсію, розмір якої обчислений з грошового забезпечення, визначеного ІНФОРМАЦІЯ_5 в довідці від 15.05.2019 № ФХ114069, з 01.01.2018 року, здійснивши виплату суми перерахунку з урахуванням виплачених сум.

Судове рішення у вказаній справі набрало законної сили.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 по справі № 520/27818/21, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 основного розміру пенсії за вислугу років з 01.04.2019 із застосуванням відсоткового розміру пенсії 90% від відповідних сум грошового забезпечення, на підставі оновленої довідки від 07.07.2021 року № ФХ114069, виданої ІНФОРМАЦІЯ_6 , виплативши різницю між нарахованою та фактично отриманою пенсією за період з 01.04.2019 року по день фактичної виплати перерахованої пенсії.

Судове рішення у вказаній справі набрало законної сили.

Вказані суми заборгованості станом на день смерті чоловіка позивача останньому виплачені не були, але внесені до Реєстру судових рішень та суми заборгованості відображені в останньому.

Загальна сума заборгованості по виплаті пенсії померлому чоловіку позивача становить 493322,09 грн.

Позивач звернулась з заявою від 11.06.2024 року про виплату нарахїованої, але не виплаченої за життя пенсії померлого чоловіка.

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.06.2024 року №18374-19352/П-02/8-2000/24 позивача повідомлено про те, що ОСОБА_2 отримував ценсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII зі змінами (далі - Закон). Виплату пенсії припинено у зв?язку зі смертю пенсіонера 16.03.2024. На виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 року по справі N? 520/15795/2020 та від 14.06.2022 по справі № 520/27818/21 за адміністративними позовами ОСОБА_2 - нараховано різницю в пенсії за період з 01.01.2018 по 31.08.2021 та з 01.01.2018 по 31.10.2022 відповідно, включено до Реєстру судових рішень. Статтею 61 Закону визначено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв?язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім?ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім?ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника. Заборгованість щодо виплати пенсії ОСОБА_2 відповідно до цього Закону відсутня, тому для застосування статті 61 Закону немає підстав. До реєстру у разі смерті стягувача вноситься інформація про його дату смерті, а також прізвище, ім?я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або його серію та номер паспорту особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв?язку зі смертю стягувача. Станом на червень 2024 року рішення суду про зміну стягувача до головного управління не надходило. Оскільки позивач не є стороною в судових процесах по вказаних справах, вносити зміни до Реєстру підстави відсутні (а.с. 7).

Не погодившись з такою відповіддю відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Частиною 3 статті 4 Закону № 1058 визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058 передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Частиною 1 статті 58 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання, виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та статутом Пенсійного фонду.

Статтею 52 Закону № 1058-IV встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Отже, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини та позивач як спадкоємець має право на отримання відповідної суми.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Частиною 1 статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII встановлено, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті.

При цьому, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15 липня 2021 року у справі № 2-а-2691/2009.

Колегія суддів Верховного Суду у вказаному рішенні зазначила, що сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру, не може вважатися недоотриманою сумою пенсії і не підлягає виплаті в порядку статті 52 Закону №1058-IV та не входить до складу спадщини, оскільки така в силу положень статі 1219 ЦК України нерозривно пов`язана з особою спадкодавця та не може бути передана іншим особам, а тому спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 не надано жодних доказів щодо успадкування суми пенсії на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі № 520/15795/2020 та від 14.06.2022 по справі № 520/27818/21, то відповідно відповідачем по справі не було порушено права позивача.

Суд зазначає, що частиною 1 статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Також, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 по справі № 522/3665/17 (провадження № К/9901/38991/18) констатував, що з огляду на вимоги статтей 2, 5 КАС України, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень. Також, Верховний Суд встановив, що в контексті завдань адміністративного судочинства (статті 2 КАС України) звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту. При цьому, заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не успадкувала суми пенсії, які мали бути нараховані на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі № 520/15795/2020 та від 14.06.2022 по справі № 520/27818/21, тому відповідачем по справі не було порушено права позивача, а відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України захисту підлягають саме порушенні права особи, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про не обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території Харківської області повний текст рішення складено 21.11.2024 року.

Суддя Бідонько А.В.