Справа № 681/1194/24
Суддя: Горгулько Н. А.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 681/1194/24
Провадження 2-а/681/23/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року. м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді Горгулько Н.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду в м. Полонному справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову № 563 від 29.08.2024, якою притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 21.09.2024 по пересувній пошті у с. Воробіївка йому був вручений поштовий конверт, у середині якого знаходився лист № 2/4651 від 02.09.2024, підписаний т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 . Цим листом йому надіслано копію постанови № 536 від 29.08.2024 за підписом ОСОБА_2 про накладення на позивача адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

У постанові № 563 вказано, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 о 10 год. 00 хв. 27.07.2024 без поважних на те причин не прибув до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення облікових даних та проходження медичного обстеження за повісткою, яку отримав під особистий підпис 26.07.2024. У зв`язку з неприбуттям ОСОБА_1 за викликом по повістці, другим відділом було направлено звернення до ВПД № 3 Шепетівського РУП ГУНП щодо доставки ОСОБА_1 як такого, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 23.08.2024 ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що відповідач вважає, що позивач порушив вимоги ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзац 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Натомість, позивач вважає цю постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки він 11.07.2024 поновив свої дані через застосунок «Резерв+» та отримав відстрочку на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Підтвердженням цього є довідка № 2/12/29 від 30.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки позивач є батьком трьох неповнолітніх дітей. Стверджує, що 26.07.2024 ніякої повістки він не бачив та не отримував, а коли разом із дільничним інспектором Полонського відділу поліції ОСОБА_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 та попросив надати доказ того, що позивач отримав повістку, то йому показали папір, на якому підпис не його, а кимось підроблений. Крім того, зазначає, що з документів, вкладених до конверту, вбачається, що постанова була винесена 29.08.2024, має вихідний номер № 5/7160 від 04.09.2024, а на супровідному листі за вихідним № 2/4651 про направлення копії постанови № 563 від 29.08.2024, вказана дата 02.09.2024. Позивач вважає, що він не вчинив правопорушення, яке йому інкримінують, у постанові не вказано, які докази підтверджують його вину, тому що таких доказів не існує, адже він оновив дані ще 11.07.2024. Просить позов задовольнити, постанову скасувати.

Ухвалою суду від 07.10.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у ч. 4 цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 та начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення № 017 та № 648. Відзив на позов до суду не надійшов.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, що наявні у матеріалах справи, зазначає про таке.

Встановлено, що згідно даних постанови № 563 від 29.08.2024, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з підстав, що останній о 10 год. 00 хв. 27.07.2024, без поважних причин не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення облікових даних та проходження медичного обстеження, яку отримав під особистий підпис 26.07.2024, у зв`язку з чим було направлено звернення до відділу поліцейської діяльності № 3 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо доставлення ОСОБА_1 , як такого, що вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 23.08.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_1 був доставлений представниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзац 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 9, зворот).

Як вбачається з даних супровідного листа № 2/4651 від 02.09.2024 за підписом т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_5 , громадянину ОСОБА_1 було направлено копію постанови № 563 від 29.08.2024 та запропоновано у змісті цього супровідного листа-повідомлення сплатити штраф у добровільному порядку (а.с. 10).

Згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_7 , актовий запис № 4 (а.с. 11); свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_7 , актовий запис № 256 (а.с. 12); свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_7 , актовий запис № 51 (а.с. 13).

Відповідно до довідки № 2/12/29 від 30.08.2024, виданої другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 09.11.2024 (а.с. 15).

Згідно з даними роздрукованого витягу із електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів застосунку «Резерв+» Міністерства оборони України, під назвою військово-обліковий документ з наявним QR кодом, номер в реєстрі Оберіг 1, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , звання - молодший сержант, ВОС - 133182, уточнив дані 11.07.2024, дані уточнено вчасно (а.с. 14).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 245 КУПАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ч. 3 ст. 210 КУпАП є бланкетною, тобто передбачає вказівку про порушення вимог іншого нормативно-правового акта.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абзац 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указами Президента України №64/2022 та №69/2022 від 24.02.2022 в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час. Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

Згідно абзац 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

При цьому Законом України №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 09.05.2024, який набув чинності 19.05.2024 статтю 210 КУпАП було доповнено приміткою: «Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи».

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» в редакції Закону № 3549-ІХ від 16.01.2024 - Держателем Реєстру є Міністерство оборони України, розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України, а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та введення Реєстру. Адміністратором Реєстру є держатель Реєстру. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, відповідно до Закону України «Про публічні електронні реєстри».

Цією нормою передбачено перелік державних органів, від яких органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді (електронна інформаційна взаємодія) персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів .

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень, зокрема, є і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, службові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно законодавства мають можливість отримати інформацію про ОСОБА_1 , як військовозобов`язаного, з інших відомчих реєстрів, зокрема, зі застосунку «Резерв+».

В Україні з 05.01.2023 діють нові правила військового обліку, які встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 за № 1487 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», яка набрала чинності 05.01.2023.

На відміну від правил, які діяли в України в період з 19.12.2016 до 05.01.2023 та були затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 за № 921, нові правила, зокрема, п.п. 10-1 п. 1, чітко визначають перелік обов`язків призовників, військовозобов`язаних та резервістів у період проведення мобілізації та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, зокрема, вказана норма зобов`язує військовозобов`язаних звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Разом з тим, згідно з абзацами 5, 6 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3633-ІХ від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18.05.2024, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. У разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Виходячи з наведених правових норм, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача, як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт неявки позивача ОСОБА_1 до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 за повісткою для уточнення даних та проходження медичного обстеження, яка вручена позивачу.

Повістка є формою запрошення (сповіщення, повідомлення) особи про необхідність явки до територіального центру комплексування та соціальної підтримки.

Проте, обставини справи не містять даних про те, що позивач ОСОБА_1 26.07.2024 отримав повістку під особистий підпис, про що вказано в оскаржуваній постанові. Позивач ОСОБА_1 у своїй позовні заяві стверджує, що ні усно, ні письмово його не повідомляли про необхідність з`явитися до ТЦК. Натомість, представник відповідача на спростування зазначеного у заяві, не долучив до матеріалів справи жодних доказів того, що ОСОБА_1 дійсно отримав 26.07.2024 повістку про необхідність з`явитися для уточнення облікових даних та проходження медичного обстеження.

Крім того, згідно даних із наданого позивачем військово-облікового документу з роздрукованого витягу із електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів застосунку «Резерв+» Міністерства оборони України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 11.07.2024 уточнив свої дані та отримав QR кодом, номер в реєстрі Оберіг 1.

Відповідно до відкритої інформації, яка міститься на офіційному вебсайті Міністерства оборони України, застосунок Резерв+ надає можливість оперативного оновлення даних та доступу до інформації у реєстрі Оберіг.

При цьому, відповідно до статті 14-1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» електронний кабінет - це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Вказаний кабінет реалізовано у форматі застосунку Резерв+.

Таким чином, з наданого позивачем військово-облікового документу встановлено, що ним оновлені дані вчасно - 11.07.2024, про що і зазначено у самому військово-обліковому документі, тобто в межах строку, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024, міститься посилання на номер в реєстрі Оберіг. Відомості про сформований військо-обліковий документ в електронній формі відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Натомість, відповідачем не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно відповідачем по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії, зокрема, із застосунку «Резерв+». Крім того, відповідачем не надано жодних доказів, що ним вживалися заходи для отримання персональних відомостей ОСОБА_1 в порядку електронної інформаційної взаємодії та що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що твердження відповідача у змісті оскаржуваної постанови про необхідність уточнення даних не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 дані оновив 11.07.2024, що виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності та застосування штрафу. Отже, відповідачем не надано жодних доказів на доведення законності складеної постанови, доводи позивача спростовані не були, тобто не доведено факту наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, беручи до уваги ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Отже, за таких обставин, оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні жодні належні докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд дійшов до висновку, що постанова підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Крім того, під час розгляду даної справи, суд також дійшов висновку, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 є неналежним відповідачем з огляду на таке.

З врахуванням положень п.7 ч.1 ст.4 КАС України суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу, а тому відповідні відділи чи посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені вказаною статтею.

Таким чином, суд вважає, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у цій справі, а тому в позові до останнього слід відмовити саме з цієї підстави.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Крім того, оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, понесені та доведені позивачем судові витрати, що складаються зі сплати ним під час подання позову судового збору в розмірі 605 грн 60 коп. (а.с. 1), суд вважає за необхідне стягнути на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є відповідачем у справі і посадовою особою якого була винесена оскаржувана позивачем постанова.

Керуючись, ст. ст. 7, 9, 210-1, 247, 251, 265-2, 278-280, 287-293 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 19-20, 25, 77, 90, 168, 246, 258, 286, 293 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Скасувати постанову № 563 про накладення адміністративного стягнення від 29.08.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , за якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

На рішення суду може бути подана учасниками справи апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ;

Відповідач начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.А. Горгулько