Справа № 300/7986/24
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" листопада 2024 р. справа № 300/7986/24
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення дій, -
Стислий виклад позицій сторін. Процесуальні дії суду:
Ухвалою від 24.10.2024 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
У відзиві від 07.11.2024 на позовну заяву представник відповідача просив суд залучити до справи № 300/7986/24 Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача, оскільки ГУ ПФУ в Кіровоградській області було уповноважене на розгляд конкретної заяви позивача від 19.08.2024, а територіальним органом Пенсійного фонду України, уповноваженим на розгляд питання щодо виплати пенсії є лише Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому зберігається електронна пенсійна справа ОСОБА_1 .
До відзиву від 07.11.2024 ГУ ПФУ в Кіровоградській області долучило належним чином засвідчені копії документів пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с. 41-56).
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами та мотивами:
Щодо заявленого у відзиві ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 07.11.2024 на позовну заяву клопотання про залучення до справи № 300/7986/24 Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача, то суд вказує на таке.
Відповідно до частини другої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Таким чином, необхідною умовою залучення третіх осіб є той факт, що судове рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки осіб, які не є стороною у справі.
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01.04.2021.
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами п. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З огляду на вищевказані положення Порядку № 22-1 можна виснувати:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

В спірному випадку заяву від 19.08.2024 про призначення пенсії за віком позивач подав за місцем проживання, тобто до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.

Подана заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась ГУ ПФУ в Кіровоградській області, яке прийняло спірне рішення про відмову в призначенні пенсії.

Із вказаного можна виснувати, що після реєстрації заяви ОСОБА_1 , орган пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність в позивача права на призначення пенсії за віком в розумінні Порядок № 22-1, є ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

Отже, саме ГУ ПФУ в Кіровоградській області є повноважним територіальним органом Пенсійного фонду України, визначеним за принципом екстериторіальності. Оскільки вказаний відповідач розглядав заяву позивача про призначення пенсії за віком, то саме на його на права та обов`язки може вплинути судове рішення, прийняте за наслідками розгляду цієї адміністративної справи.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постановах від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23, від 07.05.2024 у справі № 460/38580/22, від 24.05.2024 у справі № 460/17257/23.

В позовній заяві в цій справі позивач не ставить жодних позовних вимог щодо виплати йому пенсії, які б стосувалися правомірності дій чи бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області, а лише оспорює правомірність рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо відмови в призначенні йому пенсії за поданою ним заявою, та просить відновити порушене право у спосіб скасування вказаного рішення та призначення йому пенсії.

Таким чином, відсутні підстави для залучення Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області до розгляду справи № 300/7986/24 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача.

Щодо вирішення спору по суті вимог позовної заяви, то суд виходить з такого:

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян визначене статтею 115 Закону № 1058-IV.

Так, згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_4 від 15.03.2024 ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни (зворотній бік а.с. 49).

Таким чином для призначення ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком необхідна наявність двох обов`язкових умов у сукупності: вік 55 років; страховий стаж не менше 25 років.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7), а тому на час звернення до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання із заявою про призначення пенсії за віком від 19.08.2024 позивач досяг віку 55-ти років.

Щодо дотримання умов закону для призначення дострокової пенсії за віком в частині наявності в позивача страхового стажу, то судом встановлено таке.

Згідно рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області № 60 від 27.08.2024 про відмову в призначенні пенсії загальний страховий стаж позивача становить 17 років 06 місяців 25 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи у колгоспі згідно трудової книжки ( НОМЕР_1 від 10.08.1984) з 10.08.1984 по 09.03.1998, оскільки відсутні дані про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві. Для зарахування вищевказаного періоду необхідно надати належним чином оформлену довідку про встановлену та відпрацьовану кількість вихододнів, видану на підставі первинних документів із зазначенням реорганізації колгоспу (а.с. 26-27).

Таким чином, спірним періодом роботи ОСОБА_1 , який не зарахований до його страхового стажу, є період роботи з 10.08.1984 по 09.03.1998 в колгоспі Правда Ясинуватського району Донецької області.

Згідно з статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637). Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно відомостей трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , копія якої наявна в матеріалах справи, суд встановив, що позивач: з 10.08.1984 прийнятий в члени колгоспу Правда Ясинуватського району Донецької області; з 09.03.1998 звільнений у зв`язку з реорганізацією колгоспу Правда (а.с. 16); з 10.08.1984 прийнятий на посаду слюсара; з 01.01.1985 прийнятий на посаду водія після закінчення курсів водіїв; з 27.06.1987 прийнятий на посаду водія (а.с. 17).

Щодо доводів відповідача про те, що в трудовій книжці серії НОМЕР_1 відсутні записи про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві, а тому позивачу необхідно було подати разом із заявою довідку в підтвердження таких обставин, видану на підставі первинних документів, то суд вказує на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Таким чином, єдиною підставою для не врахування до трудового стажу періоду роботи колгоспника за фактичною тривалістю є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.

Так, відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за № 310, та чинних на час розгляду справи (далі - Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Також встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ "членство в колгоспі", де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення , відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV "відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Отож, виходячи з наведеного, можна дійти висновку про те, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

В спірному випадку трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 містить відомості про трудову участь позивача в громадському господарстві із встановленим річним мінімумом трудової участі:

- 10.08.1984 прийнятий в члени колгоспу Правда Ясинуватського району Донецької області;

в 1987 році в колгоспі «Правда» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 181 людино-днів, за які нараховано 722,26 рублів, запис внесено на підставі особового рахунку;

- в 1988 році в колгоспі «Правда» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 296 людино-днів, за які нараховано 1625,50 рублів, запис внесено на підставі особового рахунку;

- в 1989 році в колгоспі «Правда» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 294 людино-днів, за які нараховано 1718,32 рублів, запис внесено на підставі особового рахунку;

- в 1990 році в колгоспі «Правда» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 291 людино-днів, за які нараховано 2564,74 рублів, запис внесено на підставі особового рахунку;

- в 1991 році в колгоспі «Правда» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 340 людино-днів, за які нараховано 7123,58 рублів, запис внесено на підставі особового рахунку;

- в 1992 році в колгоспі «Правда» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 293 людино-днів, за які нараховано 657,38 рублів, запис внесено на підставі особового рахунку;

- в 1993 році в колгоспі «Правда» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 280 людино-днів, за які нараховано 2149829 карбованців, запис внесено на підставі особового рахунку;

- в 1994 році в колгоспі «Правда» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 300 людино-днів, за які нараховано 10531064 карбованців, запис внесено на підставі особового рахунку;

- в 1995 році в колгоспі «Правда» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 280 людино-днів, за які нараховано 26406000 карбованців, запис внесено на підставі особового рахунку;

- в 1996 році в колгоспі «Правда» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 248 людино-днів, за які нараховано 781,85 гривень, поважні причини невиконання встановленого мінімум трудової участі згідно наказу № 1, запис внесено на підставі особового рахунку;

- в 1997 році в колгоспі «Правда» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 232 людино-днів, за які нараховано 1525,26 гривень, запис внесено на підставі особового рахунку (а.с. 23).

Такі записи підтверджують виконання позивачем встановлених в колгоспі «Правда» річних мінімумів трудової участі за період з 1987 по 1995 роки, 1997 рік, та містять інформацію щодо підстав внесення таких записів - дані особових рахунків. Вказані записи скріплені відтиском печатки колгоспу «Правда».

Щодо 1996 року, то ОСОБА_1 відпрацював 248 людино-днів із встановленого мінімуму 280 відпрацьованих людино-днів за рік, однак, такий запис містить пояснення про поважність причин невиконання встановленого мінімум трудової участі згідно наказу № 1, а тому згідно вищевказаних положень, при обчисленні стажу роботи позивача в колгоспі «Правда» за 1996 рік, підлягає враховуванню період роботи за весь 1996 рік, а не за фактичною тривалістю.

З огляду на вищевказані записи в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 про трудову участь позивача в громадському господарстві, доводи відповідача про відсутність даних про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві не відповідають дійсності, а тому є безпідставними. Як наслідок, також є безпідставними висновки пенсійного органу про необхідність надання позивачем в спірному випадку довідки в підтвердження встановлення та відпрацювання мінімуму трудової участі в громадському господарстві, оформленої на підставі первинних документів, оскільки в цьому випадку не підлягає застосуванню пункт 3 Порядку № 637, який регламентує обов`язок надання додаткових матеріалів у підтвердження наявного трудового стажу лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів.

Також у позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що в період перебування в членах колгоспу «Правда», з 26.04.1985 по 29.05.1987 позивач проходив військову службу.

В підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 долучив до позовної заяви копію військового квитка серії НОМЕР_2 від 26.04.1985, згідно якого позивача призвано на військову службу з 26.04.1985 та звільнено з військової служби 29.05.1987 (а.с. 24).

Суд звертає увагу на те, що відповідно до підпункту в абзацу 3 статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Суд зазначає, що на час проходження позивачем військової служби, була чинною Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 (далі Інструкція № 162).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців. Заповнення трудових книжок та вкладишів до них здійснюється мовою союзної, автономної республіки, автономної області, автономного округа, на території яких розташовано дане підприємство, установа, організація, та офіційною мовою СРСР (пункт 2.1 Інструкції № 162).

Згідно з абзацами другим, третім пункту 2.2. Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до пункту 2.3. Інструкції № 162 усі записи трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1984 р., у графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 р.) записується 1984.05.01, в трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.; 05.01.1984. Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.

Згідно з підпунктом а пункту 2.17 Інструкції № 162 до трудової книжки за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер і найменування відповідних документів наступних документів такі записи: про час служби у складі Збройних Сил СРСР, в органах Комітету державної безпеки СРСР і Міністерства внутрішніх справ СРСР, у всіх видах охорони, на яку поширюється законодавство про працю і державне соціальне страхування із зазначенням дати призову (зарахування) і дати звільнення зі служби.

Таким чином пункт 2.17 Інструкції № 162 містить вимоги щодо записів у трудовій книжці про період військової служби, які передбачають обов`язкове зазначення дати призову (зарахування) і дати звільнення зі служби.

Так, згідно відомостей трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 , копія якої наявна в матеріалах справи, в трудовій книжці є записи про проходження ОСОБА_1 військової служби з 26.04.1985 по 29.05.1987 в період перебування в членах колгоспу «Правда».

Пунктом 13 Основних Положень встановлено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладено на голову колгоспу. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність відповідно до статуту і правил внутрішнього розпорядку колгоспу, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Згідно з пунктом 14 Основних Положень правління колгоспів вживають заходи щодо строгого дотримання встановленого порядку ведення трудових книжок, забезпечення кадрів працівників, які ведуть трудові книжки, підготовленими до такої роботи особами, забезпечують належне зберігання архівних документів, які стосуються трудової діяльності колгоспників.

Пунктом 18 постанови Ради Міністрів Української РСР і Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок Про трудові книжки робітників і службовців від 06.09.1973 № 656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Аналогічні положення містяться в пункті 4 Постанови Кабінету Міністрів України Про трудові книжки працівників від 27.04.1993 № 301, згідно якого відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, відповідальність за організацію робіт з ведення трудових книжок покладено на голову колгоспу, а не працівника. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 06.02.2018 у справі № 677/277/17, від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

До позовної заяви позивач долучив копію військового квитка серії НОМЕР_2 від 26.04.1985, який містить відомості, якими підтверджено період проходження ОСОБА_1 військової служби з 26.04.1985 по 29.05.1987.

Водночас суд звертає увагу на те, що позивач не надав копію військового квитка серії НОМЕР_2 від 26.04.1985 пенсійному органу разом із заявою від 19.08.2024, що підтверджується відсутністю такого документа в переліку документів, зазначених у розписці-повідомленні (зворотній бік а.с. 43).

Натомість копію вказаного військового квитка позивач надав вже суду до позовної заяви.

З огляду на те, що вказану копію військового квитка серії НОМЕР_2 від 26.04.1985 не було надано пенсійному органу разом із заявою від 19.08.2024, відповідач був позбавлений можливості дослідити такий доказ як підставу для зарахуванню до страхового стажу позивача періоду проходження ОСОБА_1 військової служби з 26.04.1985 по 29.05.1987.

Суд звертає увагу на те, що він не вправі перебирати на себе повноваження територіального органу Пенсійного Фонду України щодо оцінки доказів, які не були надані пенсійному органу, а тому ГУ ПФУ в Кіровоградській області необхідно надати оцінку військовому квитку серії НОМЕР_2 від 26.04.1985 при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення дострокової пенсії за віком, з врахуванням викладених вище мотивів суду.

При цьому, обставини проходження позивачем військової служби в період з 26.04.1985 по 29.05.1987 є логічним поясненням причин відсутності в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 відомостей про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі в громадському господарстві за 1985 та 1986 роки.

В спірному випадку трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_1 оформлена відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, оскільки містить інформацію стосовно періоду роботи в колгоспі Правда, а саме: дати зарахування в члени колгоспу, дати прийняття на роботу, найменування колгоспу та посад, де працював позивач, а також зазначено на підставі яких наказів позивач прийнятий на роботу та звільнений з роботи, містить відтиск печатки колгоспу Правда та підписи голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи, якими засвідчені записи в трудовій книжці про трудову участь позивача в громадському господарстві із встановленим річним мінімумом трудової участі. При цьому, ні Основними Положеннями, ні Інструкцією, не передбачено наслідків для особи, на яку оформлено трудову книжку, за порушення порядку ведення такої трудової книжки.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд вважає, що заперечення відповідача щодо наданої позивачем трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії за період з 10.08.1984 по 25.04.1985 та з 30.05.1987 по 09.03.1998 в колгоспі Правда Ясинуватського району Донецької області, оскільки вказана трудова книжка є належним та допустимим доказом в підтвердження цих періодів трудової діяльності ОСОБА_2 .

Суд переконаний, з огляду на вказані вище положення Інструкції та Порядку, що важливим для врахування відповідного періоду роботи особи до її страхового стажу, що дає право на пенсію, є наявність відповідних записів в трудовій книжці щодо такої роботи, а не якість оформлення такої трудової книжки. Зрештою, в разі виникнення у відповідача будь-яких сумнівів щодо певного періоду роботи позивача, пенсійний орган міг витребувати первинні документи за цей період, однак цього не зробив.

Окрім цього, місто Ясинувата Донецької області входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 № 79-р).

Згідно довідки від 03.04.2022 № 2619- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою (а.с. 13).

Суд звертає увагу на те, що гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні (частина перша статті 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб")

Згідно з статтею 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлені судом обставини, з огляду на критерії правомірності поведінки суб`єкта владних повноважень, вказують на протиправність рішення відповідача за № 60 від 27.08.2024 про відмову в призначенні позивачу пенсії, оскільки таке рішення прийнято ГУ ПФУ в Кіровоградській області безпідставно та необґрунтовано. Оскільки рішенням відмовлено в призначення позивачу пенсії, і таке рішення прийнято за результатами помилкової оцінки трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 та неправильного застосування норм права, а тому суд вважає, що таке рішення має бути скасовано повністю. Отже, рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області № 60 від 27.08.2024 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії належить скасувати як протиправне.

Щодо вимог позивача зобов`язального характеру, то суд вказує на таке.

Суд пам`ятає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Отже, з врахуванням приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними, забезпечувати поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, метою судового захисту порушеного права є вирішення між сторонами правового конфлікту, припинення публічно-правового спору та використання дієвого способу захисту (відновлення) порушеного права.

З огляду на зміст положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд України, до компетенції якого і входить розгляд документів.

Судом враховано, що орган Пенсійного фонду України не надавав оцінки військовому квитку серії НОМЕР_2 від 26.04.1985, оскільки копія такого документа була подана вже безпосередньо суду, а тому вимоги позивача про зарахування до його страхового стажу періоду проходження військової служби в період з 26.04.1985 по 29.05.1987, є передчасними. Однак вказаний період трудової діяльності може бути зарахований до страхового стажу при повторному розгляді заяви позивача на підставі судового рішення в цій справі, за умови надання ОСОБА_1 пенсійному органу додатково копії військового квитка.

Водночас, періоди роботи ОСОБА_1 в колгоспі Правда Ясинуватського району Донецької області з 10.08.1984 по 25.04.1985 та з 30.05.1987 по 09.03.1998 підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.

Таким чином, за умови зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи в колгоспі Правда Ясинуватського району Донецької області з 10.08.1984 по 25.04.1985 та з 30.05.1987 по 09.03.1998, страховий стаж ОСОБА_1 становитиме не менше 25 років, що є достатньою умовою для призначення ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд приймаючи рішення, не перебирає на себе повноважень територіального органу Пенсійного Фонду України щодо призначення пенсії особі за її заявою.

В спірному випадку судом зроблено висновок про протиправність рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області № 60 від 27.08.2024, а тому на виконання цього рішення суду орган пенсійного фонду, який прийняв протиправне рішення, повинен повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.08.2024 та прийняти відповідне рішення із врахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку позов задовольнити частково: скасувати рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області № 60 від 27.08.2024 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком; зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди його роботи з 10.08.1984 по 25.04.1985 та з 30.05.1987 по 09.03.1998 в колгоспі Правда та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.08.2024 про призначення дострокової пенсії за віком, та прийняти відповідне рішення, із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні в цій справі.

Щодо розподілу судових витрат у справі:

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано квитанцію від 11.10.2024 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн. (а.с. 6).

З огляду на часткове задоволення позову, ОСОБА_1 належить присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,40 грн. (605,60+(605,60/2)= 908,40 грн.)

Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 60 від 27.08.2024 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, вулиця Соборна, 7-А, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25009) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) періоди його роботи з 10.08.1984 по 25.04.1985 та з 30.05.1987 по 09.03.1998 в колгоспі Правда.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, вулиця Соборна, 7-А, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25009) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) від 19.08.2024 про призначення дострокової пенсії за віком, та прийняти відповідне рішення за наслідками розгляду, із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні в цій справі.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, вулиця Соборна, 7-А, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25009) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.