Справа № 520/11634/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 р. Справа № 520/11634/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2023, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, по справі № 520/11634/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 11.04.2023 № 02 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести з дати подання даної позовної заяви до суду ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, пунктів 10, 12 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIIІ, та здійснити виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою суду від 23.05.2023 позовну заяву було залишено без руху.

На виконання ухвали суду від 23.05.2023 позивачем 26.05.2023 було надано уточнену позовну заяву, в якій позивач просив додати до складу відповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та виклав позовні вимоги в наступній редакції:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 11.04.2023 № 02 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, пунктів 10, 12 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, та здійснити виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято Рішення № 02 від 11.04.2023, яким позивачу було відмовлено у переході на пенсію як держслужбовцю згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII у зв`язку з відсутністю правових підстав, оскільки у позивача відсутній стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, який необхідний для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015. Зважаючи на те, що нормативно-правовими актами було передбачено зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в митних органах, враховуючи те, що позивач з 12.05.1995 безперервно працював в митних органах, у 1995 році прийняв присягу державного службовця, обіймав відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері митної політики), йому присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання у визначеному Законом від 25 червня 1991 року №1262-ХП порядку, одержував заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету, всі періоди роботи (служби) позивача підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

Ухвалою суду від 31.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 11.04.2023 № 02 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 за його заявою від 03.04.2023 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, пунктів 10, 12 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

У задоволенні позову в іншій частині вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області суму сплаченого судового збору в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині задоволених позовних вимог, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в їх задоволенні.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 03.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перехід на пенсію за віком згідно статті 37 Закону України Про державну службу.

Разом із заявою ОСОБА_1 надав такі документи:

- паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 26 жовтня 2006 року Комінтернівським РВ УМВС України в Харківській області;

- картку платника податків № НОМЕР_2 від 25.07.2013 видану Основ`янським органом Державної податкової інспекції м. Харкова;

- трудову книжку НОМЕР_3 заповнену 19.04.1983 р. та вкладиш до трудової книжки НОМЕР_4 (без дати заповнення);

- довідку від 16.03.2023 р. № 71422.02/34 видану Харківською митницею державної митної служби України про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- довідку від 16.03.2023 р. № 71422.02/32 видану Харківською митницею державної митної служби України про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

- довідку від 16.03.2023 р. № 71422.02/33 видану Харківською митницею державної митної служби України про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією).

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішенням № 02 від 11.04.2023 року Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії та переході на пенсію як держслужбовцю згідно статті 37 Закону України Про державну службу № 3723-ХІІ у зв`язку з відсутністю правових підстав, а саме, оскільки у позивача відсутній стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, який необхідний для призначення пенсії відповідно до ЗУ Про державну службу №889-VIII від 10.12.2015 року (далі - Закон № 889-VІІІ).

Позивач не погоджуючись з таким рішенням відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що наслідком скасування неправомірного рішення відповідача є необхідність зобов`язання відповідача ГУ ПФУ в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 за його заявою від 03.04.2023 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, пунктів 10, 12 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що позивач з 12.05.1995 безперервно працював в митних органах, прийняв присягу державного службовця 08.06.1995, обіймав відповідні посади для виконання завдань і функцій держави (у сфері митної політики), позивачу присвоювались відповідні ранги державних службовців та спеціальні звання у визначеному Законом від 25.06.1991 №1262-ХІІ порядку, позивач одержував заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету та 14.03.2023 - припинено державну службу та звільнено з займаної посади у зв`язку з досягненням 66-річного віку, відповідно до п. 4 ч. 12 ст. 91. п. 7 ч. 1 та ч. 3 ст. 83 ЗУ «Про державну службу», ст. 38 КзпП України.

Рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області від 11.04.2023 року №02 відмовлено позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу".

Таке рішення ґрунтується на тому, що у позивача відсутній стаж роботи на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, який необхідний для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Колегія суддів не погоджується з такими висновками ГУ ПФУ в Тернопільській області, з огляду на таке.

01.05.2016 року набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон № 889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними

службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ.

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04 квітня 2018 року по справі № 822/524/18, від 10 липня 2018 року по справі №591/6970/16-а.

З матеріалів справи та доводів апеляційної скарги вбачається, що єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу є недостатність стажу державної служби: а саме незарахування служби позивача в митних органах до державної служби.

Відповідно до трудової книжки позивача НОМЕР_3 станом на 01.05.2016 загальний стаж державної служби складає більше 20 років, у тому числі :

06.05.1975 - 17.05.1977 - служба в Збройних Силах:

12.05.1995 - прийнятий на посаду інспектора Магістральної митниці 1;

08.06.1995 - прийняв присягу державного службовця;

02.11.1995 присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби ІІІ рангу;

з 15.04.1997 - звільнений з займаної посади в зв`язку з ліквідацією Магістральної митниці п. 1 ст. 40 КзпП України;

з 16.04.1997 р. - прийнятий на посаду інспектора Магістральної митниці 1 Державної митної служби України зі збереженням персонального звання «Інспектор митної служби ІІІ рангу»;

14.11.1997 - присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби II рангу»;

01.03.2000 - присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби І рангу»;

з 16.09.2003 - переведений на посаду старшого інспектора митного поста «Гоптівка»;

з 01.04.2004 - переведений па посаду провідного інспектора сектору експлуатації технічних засобів митного контролю митного поста «Гоптівка»;

01.04.2004 - присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби 3 рангу»;

29.06.2004 - присвоєно персональне звання «Інспектор митної служби 2 рангу»;

з 16.06.2005 - переведений на посаду провідного інспектора пасажирського відділу митного поста «Гоптівка»;

25.06.2005 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор митної служби 1 рангу»;

з 01.03.2006 - переведений на посаду провідного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста «Гоптівка»;

01.06.2007 - переведений на посаду провідного інспектора сектору експлуатації технічних засобів митного контролю митного поста «Гоптівка» як такого, що успішно пройшов стажування;

з 29.04.2008 - звільнений з займаної посади в порядку переведення до Харківської митниці по п. 5 ст. 36 КзпП України;

з 01.05.2008 - прийнятий на роботу на посаду провідного інспектора сектору експлуатації технічних засобів митного контролю митного поста «Гоптівка» Харківської митниці у порядку переведення з Магістральної митниці;

з 31.05.2010 - звільнений з займаної посади у порядку переведення до Харківської обласної митниці у відповідності до п. 5 ст. 36 КзпП України;

з 01.06.2010 - прийнято на роботу на посаду провідного інспектора сектору експлуатації технічних засобів митного контролю відділу митного оформлення «Гоптівка» митного поста «Автомобільний» Харківської обласної митниці у порядку переведення з Харківської митниці;

з 20.01.2012 переведено на посаду старшого інспектора сектору № 4 митного поста «Гоптівка»;

з 23.04.2012 - переведено на посаду старшого інспектора митного поста «Гоптівка»;

01.06.2013 прийнято на роботу на посаду головного інспектора митного поста «Гоптівка» Харківської митниці Міндоходів у порядку переведення з Харківської обласної митниці відповідно до ст. 32 ч. З ст. 36 КзпП України, як такого який був зарахований до кадрового резерву на цю посаду;

01.06.2013 - присвоєно 11 ранг державного службовця;

з 02.12.2013 - переведено на посаду головного державного інспектора митного поста «Гоптівка»:

24.12.2013 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової та митної справи І рангу»;

24.12.2014 - присвоєно достроково спеціальне звання «Радник податкової та митної справи III рангу»

25.12.2014 - Харківську митницю Міндоходів реорганізовано шляхом приєднання до Харківської митниці ДФС;

з 25.12.2014 прийнято на роботу до Харківської митниці ДФС в порядку переведення з Харківської митниці Міндоходів на посаду головного державного інспектора митного поста «Готівка»;

з 25.02.2016 - переведено на посаду головного державного інспектора митного поста « Щербаківка»:

з 08.06.2019 - переведено на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення «Готівка» митного посту «Магістральний»;

з 07.12.2019 - звільнено з займаної посади в порядку переведення до Слобожанської митниці Держмитслужби. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про державну службу», п. 5 ч. 1 ст. 36 КзпП України:

з 08.12.2019 - призначено на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення «Готівка» митного поста «Магістральний» Слобожанської митниці Держмитслужби в порядку переведення з Харківської митниці ДФС;

08.12.2019 - присвоєно 6 ранг державного службовця;

01.08.2020 - присвоєно спеціальне звання «Радник митної служби 3 рангу»:

з 04.08.2020 - переведено на посаду головного державного інспектора митного поста «Готівка»;

з 02.11.2020 - переведено на посаду головного державного інспектора митного поста «Щербаківка»:

з 12.07.2021 - звільнено за займаної посади в порядку переведення до Харківської митниці, відповідно до ст. 41.89 ЗУ «Про державну службу», ст. 36 КзпП України;

з 13.07.2021 - призначено на посаду головного державного інспектора митного поста «Гоптівка» Харківської митниці у порядку переведення з Слобожанської митниці Держмитслужби;

14.03.2023 - присвоєно наступне спеціальне звання «Радник митної служби II рангу»;

з 14.03.2023 - припинено державну службу та звільнено з займаної посади у зв`язку з досягненням 66-річного віку, відповідно до п. 4 ч. 12 ст. 91. п. 7 ч. 1 та ч. 3 ст. 83 ЗУ «Про державну службу», ст. 38 КзпП України.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року № 283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (далі - Порядок № 283), що діяв до 01.05.2016 року, тобто в період проходження позивачем служби в митних органах.

Пунктом 1 Порядку № 283 визначено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 569 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час роботи позивача в митних органах) працівники органів доходів і зборів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи органів доходів і зборів є державними службовцями.

Частиною 1 ст. 588 Митного кодексу України (у редакції, чинній на час роботи позивача в митних органах) пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу", були передбачені і Митними кодексами України від 11.07.2002 року та від 12.12.1991 року.

Крім того, частиною сімнадцятою статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Отже, згідно законодавства, яке діяло станом на 01.05.2016 року, посадові особи митних органів, у тому числі ті, яким присвоєні спеціальні звання, є державними службовцями, а тому період проходження служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2016 року "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" (далі - Постанова № 306), яка набрала чинності з 01.05.2016 року, затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців.

Додатком 6 до постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 р. № 306 визначено співвідношення між рангами державних службовців і спеціальними званнями працівників посадових осіб органів доходів і зборів.

Постанову Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 р. № 306 доповнено додатком 13 згідно з Постановою КМ № 709 від 12.08.2020, яким визначено співвідношення між рангами державних службовців і спеціальними званнями посадових осіб митних органів.

Вищенаведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в даному випадку митного органу, віднесені до державних службовців з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Отже, законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача, визначено, що посадові особи державної митної служби, в тому числі ті, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями, а тому період проходження такої служби в митних органах зараховується до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

В митних органах позивач працював у період з 12.05.1995 року по 14.03.2023 року.

Згідно даних трудової книжки позивача, 02.11.1995 позивачу присвоєно персональне звання "інспектор митної служби ІІІ рангу", 14.11.1997 - "інспектор митної служби ІІ рангу", 01.03.2000 - " інспектор митної служби І рангу ", 01.04.2004 - "інспектор митної служби 3 рангу", 29.06.2004 - "інспектор митної служби 2 рангу", 25.06.2006 "інспектор митної служби 1 рангу", 01.06.2013 присвоєно 11 ранг державного службовця, 24.12.2013 присвоєно спеціальне звання "Інспектор податкової та митної справи I рангу", 24.12.2014 присвоєно достроково спеціальне звання "Радник податкової та митної справи III рангу", 08.12.2019 присвоєно 6 ранг державного службовця, 01.08.2020 присвоєно спеціальне звання "Радник митної служби 3 рангу", 14.03.2023 присвоєно спеціальне звання "Радник митної служби II рангу" у якому він перебував у період, який не враховано ГУ ПФУ в Тернопільській області до стажу державної служби позивача.

Враховуючи, що позивач досяг необхідного віку, що визнається Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області в оскаржуваному рішенні (а.с. 11-13), станом на 01.05.2016 року позивач перебував на посаді державної служби, а також стаж державної служби позивача, з урахуванням періоду його роботи в митних органах, складає більше 20 років, то колегія суддів зазначає, що позивач набув права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ на підставі п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, розглядаючи заяву позивача про перехід на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» протиправно не зарахував до стажу державної служби роботу позивача в митних органах та прийняв рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України, погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржуване рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, наведені в апеляційній скарзі про те, що у позивача відсутній стаж роботи на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, який необхідний для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки згідно з Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 року до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в апараті органів митного контролю, а згідно з Митним кодексом України працівники митних органів є державними службовцями, а отже законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача, визначено, що період проходження служби в митних органах зараховується до стажу державної служби. В митних органах позивач працював у період з 12.05.1995 року по 14.03.2023 року, а отже станом на 01.05.2016 року позивач працював на посаді державного службовця, стаж державної служби позивача складав більше 20 років, а тому позивач має право на пенсію згідно Закону України «Про державну службу».

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно з абз.1 пункту 4.1 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 заяви про переведення з одного виду пенсії на інший приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (пункт 1.8 Порядку № 22-1).

З огляду на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області протиправно не було зараховано позивачу до стажу державної служби, який дає право позивачу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», період його роботи з 12.05.1995 по 14.03.2023 у в митних органах, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про зобов`язання ГУ ПФУ в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 за його заявою від 03.04.2023 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Згідно з положеннями ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відтак, відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 по справі № 520/11634/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій Л.В. Любчич