Справа № 597/1807/24
Суддя: Шевчук В. М.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 597/1807/24
Провадження № 2-а/597/19/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2024 р. суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Шевчук В.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України про визнання дій Головного управління Пенсійного Фонду України неправомірними щодо відмови в перерахунку пенсії інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з Чорнобильською катастрофою, віднесеній до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС,

У С Т А Н О В И В:

20.11.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Заліщицького районного суду Тернопільської області з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України про визнання дій Головного управління Пенсійного Фонду України неправомірними щодо відмови в перерахунку пенсії інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з Чорнобильською катастрофою, віднесеній до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2024 року справу передано до розгляду судді Шевчук В.М.

Перевіривши матеріали поданої позовної заяви та доданих до неї документів, суддя приходить до висновку, що вона підлягає направленню за підсудністю до Тернопільського окружного адміністративного суду з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з п.3 ч.1 ст.4 КАС України адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Згідно правового висновку Верховного Суду в постанові від 22 березня 2018 року у справі № 697/2073/17 та від 06 березня 2019 року у справі № 522/12566/18, «відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.1 ст.19 КАС України, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно правових актів чи індивідуальних актів) поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Крім того, згідно ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:

оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;

уточнення списку виборців;

оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;

оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:

примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;

примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;

затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;

затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

Відповідно до ч.2 ст.20 КАС України, окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті. (Частина друга статті 20 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2257-IX від 12.05.2022).

Відповідно до ч.6 ст.29 КАС України, питання про передачу адміністративної справи, крім випадків, визначених пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою.

Згідно ст.30 КАС України, спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v.Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати провадження щодо конкретної справи. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом. Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

А, тому, суддя вважає, що справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України про визнання дій Головного управління Пенсійного Фонду України неправомірними щодо відмови в перерахунку пенсії інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з Чорнобильською катастрофою, віднесеній до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, слід передати на розгляд Тернопільському окружному адміністративному суду.

Керуючись ст.ст.19, 20, 29, 30, 242, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Передати адміністративну справу №597/1807/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України про визнання дій Головного управління Пенсійного Фонду України неправомірними щодо відмови в перерахунку пенсії інваліду 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з Чорнобильською катастрофою, віднесеній до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, на розгляд Тернопільського окружного адміністративного суду (46021 м.Тернопіль вул.Грушевського 6).

Передачу справи здійснити не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя В.М.ШЕВЧУК