Справа № 580/9015/24
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року справа № 580/9015/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому позивач з урахуванням уточнення просить:

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2024 №4942, відповідно до якого ОСОБА_2 визнано таким, що добровільно здався в полон та призупинено виплату членам сім`ї належних щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення, додаткової винагороди;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 з 01.07.2024 виплату грошового забезпечення, передбаченого Постановою КМУ "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" від 30 листопада 2016 року №884 та виплачувати до повного з`ясування обставин захоплення солдата ОСОБА_2 , гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у полон або заручником, його інтернування або звільнення, або визнання його в установленому законом порядку безвісно відсутнім чи померлим, але не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини.

В обґрунтування позову зазначено, що 13 червня 2024 року позивач отримала сповіщення №25 від ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому вказано, що її чоловік, солдат ОСОБА_2 зник безвісти 11 червня 2024 року під час виконання службових обов`язків внаслідок штурмових дій противника біля н.п. Новоолександрівка Покровського району Донецької області.

14 червня 2024 року позивач звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 із заявою на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 щодо виплати їй грошового забезпечення зниклого безвісти чоловіка та додала до вказаної заяви всі необхідні документи.

20.07.2024 позивач отримала частину грошового забезпечення свого зниклого чоловіка, проте не в повному обсязі. 03.08.2024 року в телефонній розмові представник військової частини НОМЕР_1 повідомив позивачу, що виплата грошового забезпечення їй припинена.

Позивач зазначає, що згідно виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває у полоні держави-агресора, що підтверджено з інших відкритих джерел, інформація про стан здоров`я відсутня.

На даний час здійснюється досудове розслідування по факту зникнення військовослужбовця ОСОБА_2 , наявна підтверджена інформація про його перебування у полоні у держави-агресора, проте відповідачем протиправно припинено позивачу, на утриманні якої перебувають двоє малолітніх дітей, виплату грошового забезпечення її чоловіка, який перебуває у полоні.

Жодних документів про підстави припинення позивачу виплати грошового забезпечення відповідачем не надано.

Ухвалою суду від 16.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 31.10.2024 суд прийняв до розгляду заяву представника ОСОБА_1 від 16.10.2024 (вх. від 17.10.2024 №48637/24) про уточнення позовних вимог.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2024 №4942 ОСОБА_2 визнано таким, що добровільно здався в полон та призупинено виплату членам сім`ї належних щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення, додаткової винагороди. Копію наказу позивачу не надано, у зв`язку з чим не можливо встановити підстави винесення такого наказу командиром військової частини НОМЕР_1 .

Позивач звертає увагу, що матеріалами службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_2 використовував всі наявні сили та засоби для відбиття штурму противника, тому ознаки добровільної здачі в полон відсутні, про що зазначили в своїх поясненнях інші військовослужбовці, які бачили його в останнє. Також, актом службового розслідування встановлено неправомірні дії, які мають ознаки злочину, передбаченого ст. 429 Кримінального кодексу України, а саме самовільне залишення поля бою під час бою або відмова під час бою діяти зброєю, ст.430 Кримінального кодексу України, а саме добровільної здачі в полон, військовослужбовця гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 - відсутні.

Також, відповіддю Офісу Генерального прокурора підтверджено, що до Єдиного реєстру досудового розслідування відповідні відомості щодо кримінального правопорушення, а саме за ст. 430 КК України - добровільної здачі в полон солдатом ОСОБА_2 , не вносились, отже військова служба останнього не призупинена.

Вказані вище обставини, на переконання позивача, свідчать, що наказ командира військової частини від 09.08.2024 №4942 є протиправним, а тому має бути скасований.

11.11.2024 суду надійшов відзив на позовну заяву, в яклму відповідач просить відмовити у її задоволенні. Зазначає, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування по факту зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 » № 3364 від 19.06.2024 встановлено, що до отримання рішення суду або лікарського свідоцтва про смерть, солдат ОСОБА_2 зник безвісти 11.06.2024 поблизу н.п. Новоолександрівка, Покровського району, Донецької області, під час виконання бойового завдання. Також цим наказом начальнику фінансово-економічного служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 , наказано забезпечити виплату членам сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця після звернення із відповідною заявою до військової частини НОМЕР_1 належних щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення, додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії військового стану».

У подальшому, 03.08.2024, у відкритих джерелах мережі Інтернет був виявлений відеофайл, з якого встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у складі ворожої штурмової групи ІНФОРМАЦІЯ_5 , збройних сил рф, зі зброєю в руках, приймав участь у штурмі позицій Збройних Сил України поблизу АДРЕСА_2 , де був поранений та загинув від крововтрати під час евакуації у ворожий шпиталь.

Окрім того, встановлено, що солдат ОСОБА_2 перед відеокамерою розповідає, що перебуваючи на бойових позиціях 110 ОМБР, добровільно вирішив здатися у полон та перейти на бік ворога.

Відповідач зазначає, що добровільна здача в полон та перехід на бік ворога, в період збройного конфлікту та участь у штурмі позицій Збройних Сил України, зі зброєю в руках, поблизу АДРЕСА_2 , вчинені в умовах воєнного стану гранатометником 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 нанесли шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України.

Вищенаведені обставини були предметом службового розслідування та підтверджені відповідними відомостями і оформлені Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2024 року № 4942.

При цьому, чинне законодавство України чітко встановлює, що у випадку добровільної здачі в полон військовослужбовця, останній не може бути включений до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень, а відтак доводи позивача про необхідність нарахування та виплати грошового забезпечення її чоловіка є безпідставними.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Відповідна до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 21.03.2023, укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.07.2023 №199, солдата ОСОБА_2 зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення, на котлове забезпечення зі сніданку 18.07.2023.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2024 №123 солдата ОСОБА_2 призначено на посаду гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з рапортом командира 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 11.06.2024 №19691 та доповіддю командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 від 12.06.2024 №12/06, близько 04:36 год. 11.06.2024 під час штурмових дій противника на позиції ПВ «Браво-7» 1 механізованого батальйону, поблизу АДРЕСА_3 зник безвісти гранатометник 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 . У зв`язку із складною бойовою обстановкою розшукові дії провести не можливо.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №3650 від 11.06.2024 по вказаному факту було призначене службове розслідування.

За наслідками службового розслідування, наказом командира військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування по факту зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 » №3364 від 19.06.2024 встановлено, що до отримання рішення суду або лікарського свідоцтва про смерть, гранатометник 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роги 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зник безвісти близько 04:36 год. 11.06.2024 року, поблизу н.п. Новоолександрівка, Покровського району, Донецької області, під час виконання бойового завдання.

Пунктом 3 вказаного наказу начальнику фінансово-економічного служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 доручено призупинити виплати на картковий рахунок зниклого безвісти солдата ОСОБА_2 , забезпечити виплату членам сім`ї зниклого безвісти військовослужбовця після звернення із відповідною заявою до військової частини НОМЕР_1 належних щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення, додаткової винагороди у розмірі 100000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії військового стану».

У подальшому, 03.08.2024 командир 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_5 склав та подав на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 рапорт (вх. від 03.08.2024 №29770) та доповідь від 03.08.2024 №03/08/1, відповідно до яких 03.08.2024 у відкритих джерелах мережі Інтернет, був виявлений відеофайл, з якого встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6, у складі ворожої штурмової групи окремого загону ім. максима кривоноса, збройних сил рф, зі зброєю в руках, приймав участь у штурмі позицій Збройних Сил України, поблизу АДРЕСА_2 , де був поранений та загинув від крововтрати під час евакуації у ворожий шпиталь.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2024 №5401 по вказаному факту було призначене службове розслідування.

За наслідками службового розслідування складений акт від 09.08.2024 №3504, яким зафіксовано, що 03.08.2024, у відкритих джерелах мережі Інтернет (джерело: https://t.me/freeukrainianrepublic), був виявлений відеофайл, з якого встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6, у складі ворожої штурмової групи окремого загону ім. максима кривоноса, збройних сил рф, зі зброєю в руках, приймав участь у штурмі позицій Збройних Сил України, поблизу АДРЕСА_2 , де був поранений та загинув від крововтрати під час евакуації у ворожий шпиталь.

Окрім того, аналізуючи вказаний відеофайл (00:31-00:50) встановлено, що солдат ОСОБА_2 перед відеокамерою розповідає, що перебуваючи на бойових позиціях 110 ОМБР, добровільно вирішив здатися у полон та перейти на бік ворога.

Добровільна здача в полон та перехід на бік ворога, в період збройного конфлікту та участь у штурмі позицій Збройних Сил України, зі зброєю в руках, поблизу АДРЕСА_2 , вчинені в умовах воєнного стану гранатометником 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 нанесли шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України.

Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина солдата ОСОБА_2 виражається у формі прямого умислу.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2024 №4942 «Про результати службового розслідування за фактом добровільної здачі у полон та вчинення державної зради солдатом ОСОБА_2 » в діях вищезгаданого військовослужбовця вбачаються ознаки складу злочинів, передбачених: ч.1 ст.430 Кримінального Кодексу України, відповідно до якої, добровільна здача в полон через боягузтво або легкодухість - карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років; ч.2 ст.111 Кримінального Кодексу України, відповідно до якої, державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану, - караються позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

З оглядну на викладене, вказаним наказом від 09.08.2024 №4942 передбачено службове розслідування вважати завершеним.

Начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 , на підставі п.3 розділу XXX Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року №745/32197 та п.8 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, з моменту підписання наказу призупинити виплату членам сім`ї солдата ОСОБА_2 належних щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення, додаткової винагороди, інших виплат, до набрання законної сили вироком суду по факту вчинення ним вищевказаних злочинів.

Заступнику командира 1 механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 : Підготувати проект повідомлення про кримінальне правопорушення, стосовно причин та умов, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 430 Кримінального Кодексу України гранатометником 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 ; Надіслати повідомлення про кримінальне правопорушення разом з копіями матеріалів службового розслідування до органів Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань та Прокуратури наявними засобами зв`язку; Після отримання витягу з ЄРДР, в день отримання надати витяг до відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 .

Начальнику відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 : Підготувати проект наказу по особовому складу про виведення в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 ; Після надходження витягу з ЄРДР підготувати проект наказу про призупинення служби гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 .

Начальнику стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 : На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 по особовому складу підготувати проект наказу по стройовій частині про виведення в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 ; На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 по особовому складу підготувати проект наказу по стройовій частині про призупинення служби гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 .

Не погоджуючись із вказаним наказом, а також припиненням виплати грошового забезпечення у зв`язку із полоном ОСОБА_2 , позивач звернулась в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно з ч.4 ст.2 Закону №2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно зі ст.26 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України», дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут) військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV затверджено статут Внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до ст.11 якого необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Надаючи оцінку спірному наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2024 №4942 «Про результати службового розслідування за фактом добровільної здачі у полон та вчинення державної зради солдатом ОСОБА_2 », яким встановлено, що в діях згаданого військовослужбовця вбачаються ознаки складу злочинів, передбачених ч.1 ст.430 та ч.2 ст.111 Кримінального Кодексу України, суд зазначає таке.

Відповідно до п.4 Розділу ІІ Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 29 листопада 2018 року №604, доповіді та донесення про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, командири (начальники) військових частин надають своїм прямим начальникам за підпорядкованістю (керівники державних підприємств - керівнику структурного підрозділу Міністерства оборони України, на який покладено функціональне управління цим підприємством), повідомляють начальника органу управління Військової служби правопорядку та керівника відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням.

Доповіді та донесення надаються:

негайно (протягом 15 хвилин) після отримання інформації про подію, кримінальне правопорушення, адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією,- усно (у доповіді мають зазначатися умовне найменування, пункт дислокації та підпорядкованість військової частини, дата і час скоєння правопорушення, стислий зміст, обставини та місце скоєння (вчинення), ким виявлено правопорушення, заподіяні матеріальні збитки, загибель, поранення людей, демографічні дані учасників, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові командира військової частини, номери телефонів для уточнення інформації);

про обставини вчинення події, кримінального правопорушення - за формою, наведеною в додатку 1 до цієї Інструкції; адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією,- за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції,- письмово протягом доби з моменту надання усної доповіді про подію, кримінальне правопорушення, адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. У разі вчинення військового адміністративного правопорушення завірена копія протоколу про військове адміністративне правопорушення протягом 5 діб надсилається до органу управління Військової служби правопорядку та до спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням.

У разі скоєння підлеглим військовослужбовцем кримінального правопорушення командир (начальник) військової частини протягом робочого дня письмово повідомляє про це керівника відповідного органу досудового розслідування (з урахуванням підслідності, визначеної статтею 216 Кримінального процесуального кодексу України), начальника органу управління Військової служби правопорядку та керівника відповідної спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, у зоні діяльності яких військова частина виконує завдання за призначенням.

Також, на підставі п.1 Розділу 2 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (далі - Порядок №608), службове розслідування може призначатися у разі, зокрема: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань.

На підставі п.п.1-6 Розділу 5 Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Відповідно до п.6 Розділу 6 Порядку №608 якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини (начальник) письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Як установлено судом, 03.08.2024 командир 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_5 склав та подав на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 рапорт (вх. від 03.08.2024 №29770) та доповідь від 03.08.2024 №03/08/1, відповідно до яких 03.08.2024 у відкритих джерелах мережі Інтернет, був виявлений відеофайл, з якого встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6, у складі ворожої штурмової групи окремого загону ім. максима кривоноса, збройних сил рф, зі зброєю в руках, приймав участь у штурмі позицій Збройних Сил України, поблизу АДРЕСА_2 , де був поранений та загинув від крововтрати під час евакуації у ворожий шпиталь.

На підставі цієї доповіді, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2024 №5401 по вказаному факту було призначене службове розслідування, за наслідками якого складено акт від 09.08.2024 №3504 та виданий спірний наказ від 09.08.2024 №4942, якими зафіксовано, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6, у складі ворожої штурмової групи окремого загону ім. максима кривоноса, збройних сил рф, зі зброєю в руках, приймав участь у штурмі позицій Збройних Сил України, поблизу н.п. Красногорівка, де був поранений та загинув від крововтрати під час евакуації у ворожий шпиталь. Окрім того встановлено, що солдат ОСОБА_2 перед відеокамерою розповідає, що перебуваючи на бойових позиціях 110 ОМБР, добровільно вирішив здатися у полон та перейти на бік ворога. Добровільна здача в полон та перехід на бік ворога, в період збройного конфлікту та участь у штурмі позицій Збройних Сил України, зі зброєю в руках, поблизу АДРЕСА_2 , вчинені в умовах воєнного стану ОСОБА_2 нанесли шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, а в його діях вбачаються ознаки складу злочинів, передбачених ч.1 ст.430 та ч.2 ст.111 Кримінального Кодексу України.

Матеріали службового розслідування, на переконання суду, підтверджують описані події.

Так, з наявних у матеріалах справи скріншотів з виявленого відповідачем у мережі інтернет відеофайлу вбачається наступна інформація:

« 12 липня штурмові групи загону ім. максима кривоноса вирушили на бойове завдання зі звільнення АДРЕСА_2 від націоналістичних бандформувань. «ОСОБА_6» знаходився у складі першої штурмової групи…»;

«в запеклих боях за н.п. Красногорівка боєць штурмової групи загону ім. максима кривоноса ОСОБА_2 з позивним « ОСОБА_6 » при штурмі опорного пункту отримав поранення, після чого помер від крововтрати…»;

« ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3-ІНФОРМАЦІЯ_6 Позивний «ОСОБА_6».

Як установлено судом з відкритих джерел у мережі інтернет, загін ім. максима кривоноса є воєнним формуванням збройних сил російської федерації, до складу якого входять військовослужбовці Збройних Сил України, що перейшли на бік ворога, та приймають участь у воєнних діях проти України.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ч.ч.1, 2 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, з огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що висновками службового розслідування, оформленого актом від 09.08.2024 №3504, та спірним наказом від 09.08.2024 №4942 обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_2 добровільно здався в полон, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, брав участь у штурмі позицій Збройних Сил України, зі зброєю, що свідчить про ознаки складу злочинів, передбачених ч.1 ст.430 та ч.2 ст.111 Кримінального Кодексу України, у зв`язку із чим повідомлено правоохоронні органи.

Відтак, у цій частині наказ від 09.08.2024 №4942 є обґрунтованим та законним.

Щодо правомірності спірного наказу в частині призупинення виплати членам сім`ї ОСОБА_2 щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення, додаткової винагороди, інших виплат, суд зазначає таке.

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначений Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 (далі - Порядок №884).

Пунктами 2, 3, 4, 7, 8 Порядку №884 передбачено, що під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.

За військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

При цьому, відповідно до п.8 Порядку №884 виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (установи, організації), місця служби або дезертирували, не здійснюється.

Оскільки, як установлено судом, висновками службового розслідування, оформленого актом від 09.08.2024 №3504, та спірним наказом від 09.08.2024 №4942 обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_2 добровільно здався в полон, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, брав участь у штурмі позицій Збройних Сил України, зі зброєю, відсутні підстави для виплати позивачу грошового забезпечення на підставі вимог Порядку №884.

Отже, спірний наказ від 09.08.2024 №4942 в частині призупинення виплати позивачу грошового забезпечення її чоловіка ОСОБА_2 є обґрунтованим та законним.

Відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню, а понесені судові витрати - розподілу згідно зі ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 .

2. Судові витрати розподілу не підлягають

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ