Справа № 216/2480/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 216/2480/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Юрко І.В., Білак С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 року у справі №216/2480/18 (головуючий суддя першої інстанції Турлакова Н.В.) за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Департамент патрульної поліції 17.05.2018 року звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «СК «Український страховий стандарт», ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року по справі №216/2480/18 позов задоволено. Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 кошти в загальному розмірі 87 245,58 грн. Стягнуто з відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь Департаменту патрульної поліції матеріальну шкоду у розмірі 100 000 грн. Стягнуто з відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь Департаменту патрульної поліції пеню в розмірі 11 676,71 грн. Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції судовий збір в сумі 1 289,37 грн. Стягнуто з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь Департаменту патрульної поліції судовий збір в сумі 1 696,63 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задоволено частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року скасовано в частині задоволення позовних вимог Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди, - закрито.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року заяву Департаменту патрульної поліції про направлення справи в частині позовних вимог Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди за встановленою юрисдикцією, - задоволено.

Передано справу в частині позовних вимог Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди, до Дніпровського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд вказаних позовних вимог.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції матеріальну шкоду в розмірі необхідних витрат на ремонт пошкодженого ОСОБА_1 транспортного засобу - 87 245,58 грн. (вісімдесят сім тисяч двісті сорок п`ять гривень п`ятдесят вісім копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано посилається на норми Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», бо основним нормативно-правовим актом, який регулював діяльність національної поліції на час виникнення спірних правовідносин є Закон України «Про національну поліцію» в якому відсутні законні підстави до стягнення з відповідача на користь позивача матеріального збитку.

Відповідач подав відзив на скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судом апеляційної інстанції справа розглянута в порядку статті 311 КАС України.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_1 наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 142 о/с від 25.05.2016 року маючи спеціальне звання рядовий поліції був призначений на посаду інспектора роти № 1 батальйону 3 Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції.

13.05.2017 року у м. Кривому Розі на площі Визволення яка є перехрестям з організованим круговим рухом поліцейський ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки Toyota, модель Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на автомобіль марки Toyota, модель Prius, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував інший поліцейський цього Управління ОСОБА_3 . У результаті вказаної ДТП автомобіль марки Toyota, модель Prius, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, отримав механічні пошкодження кузова.

Вказані обставини підтверджено: - протоколом про адміністративне правопорушення серії БР 152662 від 13.05.2017 року; - схемою ДТП; - фото з місця ДТП; - висновком службового розслідування за фактом ДТП за участю службового автомобіля Toyota Prius, д.н.з. НОМЕР_3 від 13.05.2017 року затвердженого начальником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_4 .

Згідно висновку експертного дослідження від 16.06.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки Тоуоta, модель Prius, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, складає 11 140,17 грн., а вартість відновлювального ремонту становить 18 7245,58 грн.

Висновком службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 06.07.2017 року встановлено, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю службового автомобіля Тоуоta, модель Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції Гальченко І.К., останньому оголошено догану за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні п. 1, 12 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про дисциплінарний статус органів внутрішній справ України».

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2017 року, яка набрала законної сили 18 вересня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Крім того, рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року по справі №216/2480/18 позов задоволено. Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 кошти в загальному розмірі 87 245,58 грн. Стягнуто з відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь Департаменту патрульної поліції матеріальну шкоду у розмірі 100 000 грн. Стягнуто з відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь Департаменту патрульної поліції пеню в розмірі 11 676,71 грн. Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції судовий збір в сумі 1 289,37 грн. Стягнуто з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь Департаменту патрульної поліції судовий збір в сумі 1 696,63 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задоволено частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2021 року скасовано в частині задоволення позовних вимог Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди - закрито.

У зв`язку з тим, що відповідачем майнова шкода в позасудовому порядку відшкодована не була, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII), тобто вказаний закон є спеціальним нормативним актом, який регулює проходження служби в поліції.

Статтею 56 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Відповідно до статті 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Статтею 4 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Згідно частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 18 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

Відповідно до частини першої статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина друга статті 19 Закону № 580-VIII).

Згідно частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції (частина перша статті 60 Закону № 580-VIII).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Частиною третьою статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про національну поліцію», зокрема, зобов`язує поліцейського берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів.

03.10.2019 Верховної Радою України прийнято Закон України № 160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі Закон № 160-IX), яким визначені підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 160-ІХ дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони (далі - особи).

За приписами пункту 4 статті 1 Закон №160-ІХ матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду у суді апеляційної інстанції, згідно з постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.08.2017 року, яка набрала законної сили 18.09.2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Зокрема встановлено, що 13 травня 2017 року о 16:15 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Тоуоta, модель Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виконуючи маневр правого повороту з вул. Лермонтова на площу Визволення в м. Кривому Розі, не врахував дорожню обстановку, безпечну швидкість руху, не переконався в безпеці свого маневру, своєчасно не застосував міри до зменшення швидкості, допустив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді автомобіля Тоуоta, модель Prius, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно висновку експертного дослідження від 16.06.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки Тоуоta, модель Prius, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, складає 11 140,17 грн., а вартість відновлювального ремонту становить 187 245,58 грн.

Висновком службового розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди від 06.07.2017 встановлено, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю службового автомобіля Тоуоta, модель Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції Гальченко І.К., останньому оголошено догану за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні п. 1, 12 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про дисциплінарний статус органів внутрішній справ України».

Враховуюче викладене суд першої інстанції обґрунтовано визначив, що факт нанесення відповідачем Департаменту патрульної поліції матеріальної шкоди на суму 187245,58 грн. підтверджується належними доказами, копії яких наявні в матеріалах справи та були досліджені судом під час розгляду справи.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт сплати відповідачем вказаної матеріальної шкоди.

Колегія суддів зазначає, що процедура стягнення з позивача матеріальних збитків в розмірі необхідних для витрат на ремонт пошкодженого позивачем транспортного засобу здійснено відповідно до вимог законодавства.

Аналіз вище наведених приписів законодавства спростовує доводи апелянта щодо відсутності нормативного регулювання у питанні стягнення з позивача матеріальної шкоди.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року в адміністративній справі №216/2480/18 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року в адміністративній справі №216/2480/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак