Справа № 200/4331/24
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про роз`яснення судового рішення

22 листопада 2024 року Справа №200/4331/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голошивець І.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про роз`яснення рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування Наказу №683-о від 30.05.2024 року «Про внесення змін до Наказу ГУ ДПС у м. Києві від 03.05.2024 року №566-о» та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування Наказу №683-о від 30.05.2024 року «Про внесення змін до Наказу ГУ ДПС у м. Києві від 03.05.2024 року №566-о» та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року у справі №200/4331/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування Наказу №683-о від 30.05.2024 року «Про внесення змін до Наказу ГУ ДПС у м. Києві від 03.05.2024 року №566-о» та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у м. Києві () від 03.05.2024 №566-о «Про звільнення ОСОБА_1 » з урахуванням змін внесених наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 30.05.2024 №683-о «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 03.05.2024 №566-о».

Поновлено ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на посаді головного державного інспектора сектору ведення облікових справ платників Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДПС у м. Києві з 08 червня 2024 року.

Стягнуто з Головного управління ДПС у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 червня 2024 року по 13 вересня 2024 року у розмірі 89 008,50 грн.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку в межах суми за один місяць.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.09.2024 року виправлено описку в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 13.09.2024 у справі №200/4331/24. Відповідно до якої ухвалено: вважати вірним абзаци 4, 5 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд.33/19, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 червня 2024 року по 13 вересня 2024 року у розмірі 89 008,50 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч вісім) грн. 50 коп., з вирахуванням податків, зборів, обов`язкових платежів.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць, з вирахуванням податків, зборів, обов`язкових платежів.»

16 вересня 2024 року по справі №200/4331/24 були видані виконавчі листи наступного змісту:

- стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за один місяць з вирахуванням податків, зборів, обов`язкових платежів. Судове рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць;

- поновити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на посаді головного державного інспектора сектору ведення облікових справ платників Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДПС у м. Києві з 08 червня 2024 року Судове рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2024 року у задоволенні заяви позивача про виправлення помилки у виконавчому листі по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування Наказу №683-о від 30.05.2024 року «Про внесення змін до Наказу ГУ ДПС у м. Києві від 03.05.2024 року №566-о» та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Внесені виправлення у виконавчий лист №200/4331/24, який виданий Донецьким окружним адміністративним судом 16.09.2024.

Вважати вірним у виконавчому листі №200/4331/24 зазначене: - «Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд.33/19, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 червня 2024 року по 13 вересня 2024 року у розмірі 89 008,50 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч вісім) грн. 50 коп., з вирахуванням податків, зборів, обов`язкових платежів. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць, з вирахуванням податків, зборів, обов`язкових платежів.».

У листопаді 2024 року на адресу суду надійшла заява Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про роз`яснення розміру суми середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць з вирахуванням податків, зборів, обов`язкових платежів, що підлягає стягненню з Головного управління ДПС у м. Києві відповідно до виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року по справі №200/4331/24.

Заявник надаючи вищезазначену заяву зазначив наступне: - «До Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - Головне управління Казначейства) надійшла заява ОСОБА_1 про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.09.2024 по справі № 200/4331/24, на підставі виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду від 16.09.2024 по справі № 200/4331/24 (далі лист).

Відповідно до резолютивної частини рішення суду присуджено звернути до негайного виконання в частині стягнення з Головного управління ДПС у м. Києві на користь ОСОБА_1 середній заробіток за один місяць з вирахуванням податків, зборів, обов`язкових платежів.

Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі виконавчих документів виконуються виключно органами Казначейства відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого поставою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845).

З огляду на резолютивну частину рішення суду неможливо встановити, яка сума середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць з вирахуванням податків, зборів, обов`язкових платежів підлягає стягненню з Головного управління ДПС у м. Києві.

Порядком № 845 не передбачено повноважень Головного управління Казначейства щодо самостійного визначення суми грошових коштів, що підлягають стягненню з боржника згідно з виконавчим документом. Зазначена вище обставина ускладнює виконання рішення суду.

З метою виконання рішення суду Головному управлінню Казначейства необхідно отримати роз`яснення суду щодо виконання судового рішення.».

З приводу наведеного суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч. 2 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до приписів ч.3 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Приписами ч.5 ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено.

Відповідно до п.1 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі Порядок №845), цей Порядок визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Підпунктом 2 пункту 5 Порядку №845, під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право, зокрема звертатися у передбачених законом випадках до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання.

В даному випадку звернення Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві було зумовлено виконанням виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4331/24 від 16.09.2024 року, враховуючи, відповідно до резолютивної частини рішення суду, неможливість встановити, яку суму середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць з вирахуванням податків, зборів, обов`язкових платежів необхідно стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві.

Про надходження заяви про роз`яснення судового рішення учасники справи були повідомлені належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія журналу вихідних документів заявника за період з 08.11.2024 по 08.11.2024 року, також додатково суд має зауважити, що учасники справи мають зареєстрований кабінет «Електронного суду», про що свідчить відповідна відмітка та відповідно до графи «доставлено» зазначена дата 18.11.2024 року.

Згідно з опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

На підставі зазначеного, з огляду на запровадження на території України воєнного стану, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи, сторони в судове засідання не викликались. Розгляд даної заяви Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві проводився у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про роз`яснення судового рішення від 13 вересня 2024 року у справі №200/4331/24, в частині його виконання щодо стягнення розміру суми середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць з вирахуванням податків, зборів, обов`язкових платежів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи мають діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. ч. 2-3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 371 Кодексу адміністративного судочинства України визначені судові рішення, які виконуються негайно.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Частиною 2 статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить негайно виконати, є підставою для його виконання.

Отже, обов`язковість виконання рішення суду є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, а також ст. ст. 14 та 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстави і порядок роз`яснення судового рішення регламентовані ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналіз положень ч. 1 ст. 254 у взаємозв`язку з ч. 2 ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства зумовлює висновок, що роз`ясненню підлягає те судове рішення, яке підлягає виконанню внаслідок набрання ним законної сили або внаслідок його допуску до негайного виконання.

Як на час звернення заявника з заявою про роз`яснення судового рішення, так і на час розгляду цієї заяви рішення суду від 13 вересня 2024 року не набрало законної сили.

Разом з цим рішення суду від 13 вересня 2024 року в частині поновлення позивача на посаді та стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання, а тому в цій частині воно може бути роз`яснено.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для роз`яснення рішення суду від 13 вересня 2024 року суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В постанові від 21 березня 2019 року у справі № 807/1689/14 Верховний Суд вказав, що зміст ухвалених судових рішень повинен відповідати приписам Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення судів усіх інстанцій, незалежно від виду провадження, повинно бути гранично повним, зрозумілим, чітким, обов`язково містити вступну, описову, мотивувальну і резолютивну частини з додержанням зазначеної послідовності.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення.

Чіткість викладення передбачає, зокрема, що терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

У разі, коли судове рішення не відповідає вказаним критеріям, останнє підлягає роз`ясненню судом, який ухвалив вказане судове рішення за заявою учасника справи.

Верховний Суд в постанові від 13 вересня 2019 року у справі № 816/1512/15 зазначив, що роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Зокрема, це стосується недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, яка означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення. Підставою для подання заяви про роз`яснення рішення, є його незрозумілість.

Таким чином, у заяві про роз`яснення рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає неясність рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Верховний Суд в постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 22а-11177/08 також вказав, що фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в постановлене рішення.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні відповідної неясності і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині.

Подібні висновки висловлені Верховним Судом в постанові від 20 грудня 2023 року у справі № 400/2839/22.

Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, як орган який повинен виконати рішення суду та вжити заходи для виконання виконавчого документу просить роз`яснити розмір суми середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць з вирахуванням податків, зборів, обов`язкових платежів, що підлягає стягненню з Головного управління ДПС у м. Києві відповідно до виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду від 16.09.2024 по справі № 200/4331/24.

З цього приводу суд зазначає наступне.

В мотивувальній частині рішення від 13 вересня 2024 року суд навів розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому, з-поміж іншого зазначив таке: «Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно пункту 5 Порядку №100 вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки про середню заробітну плату видану Головним управлінням ДПС у м. Києві від 11 липня 2024 року № 10-304, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 1 271,55 грн.

Спірних питань між сторонами щодо середньоденної заробітної плати відповідно до наданих ними заяв по суті справи не виникало.

Кількість робочих днів за період з 08 червня 2024 року (наступний день після звільнення) по 13 вересня 2024 року дорівнює 70 (з 08 червня 2024 15 днів, липень 2024 року 23 день, серпень 2024 року 22 дні, вересень 2024 року 10 днів).

Таким чином, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 08 червня 2024 року по 13 вересня 2024 року, що підлягає сплаті на користь позивача, становить 89008,50 грн. (середньоденна заробітна плата 1 271,55 грн. * 70 днів).

Відтак, в порядку статті 235 КЗпП України позовні вимоги щодо середнього заробітку підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 08 червня 2024 року по 13 вересня 2024 року у розмірі 89 008,50 грн.

У відповідності з пунктами 2, 3 частини першої статті 371 КАС України, рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби, про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць підлягають негайному виконанню.

Відтак, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць. […]. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 03.05.2024 №566-о «Про звільнення ОСОБА_1 » з урахуванням змін внесених наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 30.05.2024 №683-о «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 03.05.2024 №566-о», поновити позивача на посаді головного державного інспектора сектору ведення облікових справ платників Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДПС у м. Києві з 08 червня 2024 року та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 червня 2024 року по 13 вересня 2024 року у розмірі 89 008,50 грн. (вісімдесят дев`ять тисяч вісім) грн. 50 коп., допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку в межах суми за один місяць.».

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довідки про середньоденну заробітну плату видану Головним управлінням ДПС у м. Києві від 11.07.2024 року №10-304, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 1 271,55 грн., також у цій довідці було зазначено, квітень 2024 року 22 робочі дні та травень 2024 року 23 робочі дні.

Керуючись приписами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року (далі Порядок №100), процитованого вище, з урахуванням наданої до суду довідки від 11.07.2024 року №10-304, можливо визначити суму стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць: 23+22 (кількість робочих днів за два повні місяці, що передували звільненню)/2 (кількість місяців) х 1 271,55 грн.(сума середньоденної заробітної плати) = 28 609,88 грн.

Отже, розмір суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць становить 28 609,88 грн. і підлягає виплаті з відрахуванням податку та інших обов`язкових платежів.

Пункт 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визначено, що в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про роз`яснення судового рішення від 13 вересня 2024 року.

У зв`язку з цим, не змінюючи суті вказаного судового рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду, суд вважає за необхідне роз`яснити рішення від 13 вересня 2024 року у справі № 200/4331/24 наступним чином: негайному виконанню підлягає рішення суду в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, яка становить 28 609,88 грн. з вирахуванням податків, зборів, обов`язкових платежів.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 248, 254, 256, 370, 371, 372 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про роз`яснення рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року у справі №200/4331/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування Наказу №683-о від 30.05.2024 року «Про внесення змін до Наказу ГУ ДПС у м. Києві від 03.05.2024 року №566-о» та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Роз`яснити, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року підлягає негайному виконанню в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць, яка становить 28 609,88 грн. з вирахуванням податків, зборів, обов`язкових платежів.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя І.О. Голошивець