Справа № 553/3078/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 р.Справа № 553/3078/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської митниці на рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 24.09.2024, головуючий суддя І інстанції: Високих М.С., м. Полтава по справі № 553/3078/23

за позовом ОСОБА_1

до Полтавської митниці третя особа Волинська митниця

про скасування постанови про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Пасько Ганну Анатоліївну, звернувся до Ленінського районного суду м. Полтава з позовом до Полтавської митниці, 3-тя особа Волинська митниця, в якому просив суд:

- скасувати постанову Полтавської митниці ДМС України відносно ОСОБА_1 про порушення митних правил №0051/80600/22 від 17.08.2022 та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до спірної постанови 23.02.2022 на митну територію України в зоні діяльності Волинської митниці ДМС України громадянином ОСОБА_1 за митною декларацією типу ІМОЕЕ №UA806070/2022/002102 був ввезений транспортний засіб - автомобіль легковий марки «Mazda», модель 3, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 для подальшого оформлення в режимі «імпорт».

Вищевказаний товар повинен бути доставлений в зону діяльності Полтавської митниці - місце прибуття ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) в строк до 05.03.2022, проте станом на 09.08.2022 вказаний товар громадянином ОСОБА_1 до Полтавської митниці ДМС України не доставлений, що нібито підтверджується витягом з ДКД № UA806070/2022/002102 від 23.02.2022 ПІК ЄАІС Держмитслужби.

Позивач зауважив, що з початком військової агресії російської федерації проти України та введенням у відповідності до Указу Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ воєнного стану на території України, він разом із дружиною ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_4 прийняли рішення виїхати за межі території України. Як вбачається з копій закордонних паспортів 28.02.2022 ОСОБА_1 разом з родиною виїхали з території України через пункт пропуску для автомобільного сполучення Устилуг-Зосин. Державною прикордонною службою України на адвокатський запит № 25-10/01-001 від 25.10.2023 наданий витяг, з якого вбачається, що ОСОБА_1 28.02.2022 перетнув у пункті пропуску для автомобільного сполучення Устилуг державний кордон України на легковому автомобілі марки «Mazda», модель 3, ідентифікаційний номер (номер кузова): НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Тобто автомобіль «Mazda», ввезений ОСОБА_1 на митну територію України за митною декларацією типу ІМОЕЕ № UA806070/2022/002102 від 23.02.2022 був вивезений ним за межі митної території України 28.02.2022, до закінчення, передбаченого п.1 ч.1 ст.95 МК України десятидобового граничного строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту.

В зв`язку з цими обставинами легковий автомобіль марки «Mazda», модель 3, ідентифікаційний номер (номер кузова): НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 не був доставлений ОСОБА_1 в зону діяльності Полтавської митниці - місце прибуття ФОП ОСОБА_2 у м. Кременчук в строк до 05.03.2022.

При перетині 28.02.2022 державного кордону України при здійсненні митного контролю в пункті пропуску для автомобільного сполучення Устилуг-Зосин співробітникам Волинської митниці наголошувалось, що транспортний засіб - автомобіль легковий марки «Mazda», модель 3, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 був ввезений за митною декларацією типу ІМОЕЕ №UA806070/2022/002102 та знаходиться в режимі «транзит» та про необхідність внесення інформації до Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України про вивезення товару - транспортного засобу за межі митної території України з метою припинення режиму транзиту.

З невідомих причин співробітники Волинської митниці інформацію про вивезення 28.02.2022 товару - автомобіля легкового марки «Mazda», модель 3, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 за межі митної території України з метою припинення режиму транзиту до Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України не внесли, у зв`язку із чим на бездіяльність співробітників Волинської митниці подана скарга в порядку адміністративного узгодження до Державної митної служби України, рішення по якій ще не прийнято.

Позивач зауважив, що при складенні Полтавською митницею відносно ОСОБА_1 протоколу від 10.08.2022 про порушення митних правил та винесенні за його наслідками постанови № 0051/80600/22 від 17.08.2022 не були враховані відомості Державної прикордонної служби України, а саме: витяг у відповідності до Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 за № 614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за № 1319/38655, з якого вбачається, що ОСОБА_1 28.02.2022 перетнув у пункті пропуску для автомобільного сполучення Устилуг державний кордон України на легковому автомобілі марки «Mazda», модель 3, ідентифікаційний номер (номер кузова): НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем згідно з документом контролю доставки ІМОЕЕ № UA806070/2022/002102 від 23.02.2022.

У зв`язку із знаходженням за кордоном ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати свої докази та аргументи при провадженні адміністративної справи про порушення митних правил. Вважає, що Полтавська митниця допустила необ`єктивність та неповноту провадження у справі, необ`єктивність її розгляду та висновки, викладені у постанові про порушення митних правил не відповідають фактичним обставинам, з огляду на що посилається на відсутність в діях громадянина ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.470 МК України.

Крім того, зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутня така складова складу адміністративного правопорушення як вина. За змістом ст. 470 МК України особа звільняється від відповідальності в разі наявності факту аварії або дії обставин непереборної сили за умови документального підтвердження такого факту та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового повідомлення найближчого митного органу про обставини події.

На підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 воєнного стану на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про ведення воєнного стану в Україні" Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що підтверджується листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, що міститься у відкритому доступі. Торгово-промислова палата України підтвердила, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких - стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин. Війна є форс-мажорною обставиною в силу закону. Наявність положення воєнного стану в Україні є загальновідомим фактом.

ОСОБА_1 під час слідування та наближення до пункту пропуску для автомобільного сполучення Устилуг-Зосин в зоні діяльності Волинської митниці телефонував та попереджав співробітників Полтавської митниці, що автомобіль легковий марки «Mazda», модель 3, ідентифікаційний номер (номер кузова): НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , ввезений на митну територію України за митною декларацією типу ІМОЕЕ № UA806070/2022/002102 від 23.02.2022 не може бути доставлений в зону діяльності Полтавської митниці, оскільки він з родиною, в зв`язку з оголошенням воєнного стану виїжджає за кордон та автомобіль, який знаходиться в режимі «транзит», також буде вивезений за межі митної території України через зону діяльності Волинської митниці.

Отже, позивач внаслідок настання форс-мажорних обставин не міг виконати зобов`язання, передбачені ст.470 МК України, виконання яких настало згідно з умовами законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим у встановлений термін. Як тільки родина опинилася в безпечному місці та з`явилася можливість доступу до технічних електронних засобів спілкування, ОСОБА_1 вів переписку в електронному вигляді та листування в письмовому вигляді з митними органами України.

При перетині державного кордону України автомобіль легковий марки «Mazda», модель 3, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_3 пройшов митний контроль в Польщі та був поставлений на облік в органах ДАІ Польщі, пізніше знятий з обліку та проданий за кордоном. Відповідні документи надавались в органи митної служби.

Також, позивач звернув увагу на те, що його дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю, страждає на психічне захворювання аутизм, епілепсію та відстає у психічно-розумовому розвитку. З початком повномасштабної військової агресії російської федерації проти України та введенням із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. на території України воєнного стану він діяв в інтересах дитини-інваліда, вирішивши в перші дні оголошення військового стану вивезти хвору дитину за межі України.

За даних обставин ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності та в його діях відсутня така складова суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення як вина.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 24.09.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову Полтавської митниці від 17.08.2022 у справі про порушення митних правил №0051/80600/22, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, передбаченої ч.4 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000 грн, а провадження у справі про порушення митних правил закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що на адресу Полтавської митниці не надходили документи, які підтверджують факт аварії, настання дій обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, які б завадили своєчасному вивезенню вищевказаного автомобіля за межі митної території України. У Полтавській митниці відсутні відомості та документальні підтвердження ОСОБА_1 щодо виникнення технічних несправностей зазначеного автомобіля внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили. Таким чином, вказаними діями Полтавською митницею обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_1 в порушення вимог п.3 ч.1 ст. 93 та п.2 ч.2 ст. 191 Митного кодексу України було перевищено встановлений п.1 ч.1 ст.95 Митного кодексу України строк доставки у 10 діб товару, згідно документу контроля доставки UA806070/2022/002102 від 23.02.2022, що перебуває під митним контролем до митного органу призначення, більше ніж на двадцять діб.

10.08.2022 Полтавською митницею у відношенні громадянина України ОСОБА_1 складений протокол про порушення митних правил № 0051/80600/22 за ознаками порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст.470 Митного кодексу України.

17.08.2022. за результатами розгляду даної справи відповідно до ст.ст.522 - 527 Митного кодексу України Полтавською митницею винесено постанову відносно ОСОБА_1 в справі про порушення митних правил № 0051/80600/22 та притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.4 ст.470 Митного кодексу України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000 гривень.

Таким чином, відповідач вважає, що ОСОБА_1 було цілком правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ч.4 ст.470 Митного кодексу України і з урахуванням наданих з боку відповідача доказів у справі відсутні підстави для скасування постанови Полтавської митниці від 17.08.2022 в справі про порушення митних правил № 0051/80600/22.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 10.08.2022 головним державним інспектором відділу управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Полтавської митниці Державної митної служби України відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0051/80600/22, згідно якого, ОСОБА_1 станом на 09.08.2022 р. перевищив встановлений п. 1 ч.1 ст.95 Митного кодексу України строк доставки у 10 діб товару - автомобіля марки «Mazda», модель 3, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем згідно з документом контролю доставки ІМ ЕЕ № UA806070/2022/002102 від 23.02.2022, до митного органу призначення, більш ніж на двадцять діб.

На підставі протоколу про порушення митних правил № 0051/80600/22 від 10.08.2022 начальником Полтавської митниці ДМС України винесено постанову від 17.08.2022 в справі про порушення митних правил № 0051/80600/22, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000 грн.

Відповідно до зазначеної постанови, 23.02.2022 на митну територію України в зоні діяльності Волинської митниці ДМС України громадянином ОСОБА_1 був ввезений транспортний засіб - автомобіль легковий марки «Mazda 3», кузов НОМЕР_1 за документом контролю доставки ІМ ЕЕ UA806070/2022/002102 від 23.02.2022 для подальшого оформлення в режимі «імпорт».

Вищевказаний товар повинен бути доставлений в зону діяльності Полтавської митниці - місце прибуття ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) в строк до 05.03.2022, проте, станом на 09.08.2022 вказаний товар ОСОБА_1 до Полтавської митниці не доставлений, що підтверджується витягом з ДКД № UA806070/2022/002102 від 23.02.2022 ПІК ЄАІС Держмитслужби.

Непогоджуючись із постановою в справі про порушення митних правил № 0051/80600/22, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач в порушення ч. 3 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження обставин, дійшовши передчасного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.470 МК України, з огляду на що постанова в справі про порушення митних правил №0051/80600/22 підлягає скасуванню, а провадження у справі до закриття.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів зазначає про наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 37 частини 1 статті 4 Митного кодексу України (далі - МК України), перевізник - особа, яка переміщує товари або бере на себе зобов`язання та відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України та/або митною територією України.

Пунктом 2 частини другої статті 191 МК України встановлено, що перевізники зобов`язані у строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу або встановлений митним органом країни відправлення відповідно до положень Конвенції про процедуру спільного транзиту, доставляти товари до митного органу призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них.

Відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно зі статтею 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, а в разі поміщення товарів на підставі документа, зазначеного у частині шостій статті 94 цього Кодексу, - до закінчення строку, визначеного відповідно до законодавства, яке встановлює основні засади організації та здійснення режиму спільного транзиту товарів;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Відповідно до частин 1, 3, 5 ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення.

При ввезенні товарів на митну територію України з метою подальшого їх поміщення у відповідний митний режим митний режим транзиту завершується фактичним доставленням товарів до визначеного митним органом або узгодженого з ним місця доставки.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, митному органу призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Статтею 95 МК України, встановлено строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Статтею 193 МК України передбачено, що за порушення встановленого порядку переміщення товарів транзитом перевізник притягується до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Зі змісту спірної постанови вбачається, що 23.02.2022 о 23 год. 05 хв. на митну територію України в зоні діяльності Волинської митниці ДМС України громадянином ОСОБА_1 був ввезений транспортний засіб - автомобіль легковий марки «Mazda 3», кузов НОМЕР_1 за документом контролю доставки ІМ ЕЕ UA806070/2022/002102 від 23.02.2022 для подальшого оформлення в режимі «імпорт».

Вищевказаний товар повинен бути доставлений в зону діяльності Полтавської митниці - місце прибуття ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) в строк до 05.03.2022, проте, станом на 09.08.2022 вказаний товар ОСОБА_1 до Полтавської митниці не доставлений, що підтверджується витягом з ДКД № UA806070/2022/002102 від 23.02.2022 ПІК ЄАІС Держмитслужби.

Враховуючи, що вказаними діями громадянин ОСОБА_1 в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 93 Митного кодексу України перевищив встановлений п. 1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України строк доставки у 10 діб легкового автомобіля марки «Mazda», 3, кузов НОМЕР_1 згідно документу контроля доставки UA806070/2022/002102 від 23.02.2022, що перебуває під митним контролем до митного органу призначення більше ніж на 20 діб, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 17000 грн.

Надаючи оцінку спірній постанові, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно частини 4 статті 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу або встановленого митним органом країни відправлення відповідно до положень Конвенції про процедуру спільного транзиту строку транзитних перевезень (доставки) товарів, крім транспортних засобів особистого користування, більше ніж на двадцять діб, а так само втрата цих товарів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 1 статті 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених, зокрема, статтею 470 МК України внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно до пункту 2 розділу VIII Порядку, виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 № 657 (далі - Порядок) обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до пункту 6 розділу VIII Порядку, у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Як вказує Верховний Суд в постанові від 21.07.2021 у справі №912/3323/20 Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України та ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні"). Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості. Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести, а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що не міг виконати зобов`язання, передбачені ст. 470 МК України, внаслідок настання форс-мажорних обставин. Так, позивач зауважив, що з початком військової агресії російської федерації проти України та введенням у відповідності до Указу Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ воєнного стану на території України, він разом із дружиною ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_4 прийняли рішення виїхати за межі території України.

При перетині 28.02.2022 державного кордону України при здійсненні митного контролю в пункті пропуску для автомобільного сполучення Устилуг-Зосин співробітникам Волинської митниці наголошувалось, що транспортний засіб - автомобіль легковий марки «Mazda», модель 3, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 був ввезений за митною декларацією типу ІМ ЕЕ №UA806070/2022/002102 та знаходиться в режимі «транзит» та про необхідність внесення інформації до Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України про вивезення товару - транспортного засобу за межі митної території України з метою припинення режиму транзиту.

З невідомих причин співробітники Волинської митниці інформацію про вивезення 28.02.2022 товару - автомобіля легкового марки «Mazda», модель 3, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_2 за межі митної території України з метою припинення режиму транзиту до Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України не внесли.

Отже, автомобіль «Mazda», ввезений ним на митну територію України за митною декларацією типу ІМОЕЕ № UA806070/2022/002102 від 23.02.2022 був вивезений ним за межі митної території України 28.02.2022, до закінчення, передбаченого п.1 ч.1 ст.95 МК України десятидобового граничного строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту.

Як тільки родина опинилася в безпечному місці та з`явилася можливість доступу до технічних електронних засобів спілкування, ОСОБА_1 вів переписку в електронному вигляді та листування в письмовому вигляді з митними органами України.

За даних обставин позивач вважає, що діяв в стані крайньої необхідності та в його діях відсутня така складова суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення як вина.

Судовим розглядом встановлено, що згідно відомостей Державної прикордонної служби України, а саме витягу з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 р. за № 614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за № 1319/38655, наданих 25.10.2023 на запит адвоката ОСОБА_6 , 28.02.2022 у пункті пропуску Устилуг ОСОБА_1 здійснив виїзд за межі України на транспортному засобі Mazda, номер кузову НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 28.02.2022 перетнув кордон разом із своєю дружиною ОСОБА_3 та донькою ОСОБА_4 , яка має статус особи з інвалідністю, що не спростовано відповідачем та підтверджується наявними у матеріалах справи копіями паспортів громадянина України для виїзду за кордон на ім`я вказаних осіб, з відмітками про перетин кордону та відомостями про стан здоров`я ОСОБА_4 .

Наявність введеного положення воєнного стану в Україні є загальновідомим фактом.

Згідно листування позивача з митними органами, в тому числі з Полтавською митницею, про вивезення транспортного засобу ОСОБА_1 повідомляв ще у квітні 2022 року, тобто до початку провадження у справі про порушення митних правил, проте інформація щодо вивезення транспортного засобу «автомобіль легковий «Mazda», модель 3, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_3 , який перебував в режимі транзит, за межі митної території України з метою припинення режиму транзиту до Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної митної служби України внесені не були.

30.11.2023 Волинською митницею надана відповідь №73-171/14774, з якої вбачається, що даним державним органом, враховуючи відповідь Державної прикордонної служби України №91-53498/18/23 від 01.11.2023 забезпечено внесення інформації в АСМО «Інспектор» Державної митної служби України щодо вивезення 28.02.2022 ОСОБА_1 транспортного засобу «автомобіль легковий «Mazda», модель 3, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_3 за межі митної території України. Разом з тим повідомлено, що відповідно до ч. 9 ст. 102 МК України Волинська митниця вважає митний режим внутрішнього транзиту за митною декларацією типу ІМ ЕЕ № UA806070/2022/002102 від 23.02.2022 завершеним. Враховуючи викладене, Волинська митниця відкликає Вимогу про сплату митних платежів № 1-Г від 06.10.2023, надіслану ОСОБА_1 листом Волинської митниці від 06.10.2023 № 7.3-17.1/12286.

Отже, відповідно до встановлених обставин справи, ОСОБА_1 мав доставити транспортний засіб Мazda в Полтавську митницю в строк до 05.03.2022 та вже 28.02.2022, тобто до закінчення встановленого строку, в умовах воєнного стану перетнув кордон на вказаному транспортному засобі, однак відомості про завершення митного режиму за митною декларацією типу ІМ ЕЕ № UA806070/2022/002102 від 23.02.2022 до системи внесені не були.

Визначення доказів міститься у ст. 495 МК України, якою передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягається до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Тобто висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу порушення митних правил повинен бути обґрунтований, зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення порушення.

В той же час, за змістом статті 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Статтею 508 МК України передбачено, що у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

До процесуальних дій належать, зокрема, витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них.

Згідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, під час провадження у справі про порушення митних правил митний орган наділений процесуальним правом витребувати необхідні документи, а посадова особа розглядаючи справу зобов`язана з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з досліджених доказів та наданих сторонами пояснень, суд наголошує, що позивач дотримувався правил та норм, за порушення яких передбачена відповідальність та вживав достатні заходи задля уникнення порушень вимог п. 3 ч. 1 ст. 93 МК України. Водночас, недоставлення у митний орган призначення легкового автомобілю «Mazda», модель 3, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 з реєстраційним номером НОМЕР_3 у до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, відбулось не з вини позивача, та не залежало від волі позивача, а отже доводи відповідача щодо порушення позивачем вимог митних правил є необґрунтованими.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не було порушено, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України десятидобовий граничний строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту, оскільки автомобіль, ввезений в Україну 23.02.2022, було вивезено за межі митної території України 28.02.2022, що не заперечується відповідачем.

В свою чергу, Полтавською митницею ДМС України при складанні протоколу від 10.08.2022 про порушення митних правил та винесенні за його наслідками постанови №0051/80600/22 від 17.08.2022 відносно ОСОБА_1 не дотримано вимог щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач в порушення ч. 3 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження обставин, дійшовши передчасного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.470 МК України

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення митних правил.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийняття спірної постанови відносно позивача, а тому така підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Колегія суддів враховує, що прийняття оспорюваної за цим позовом постанови відбулось компетентним органом, а встановлені обставини та відсутність доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення дають підстави для висновку про скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 24.09.2024 року по справі № 553/3078/23 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської митниці залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтава від 24.09.2024 по справі № 553/3078/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко