Справа № 520/25659/24
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

20 листопада 2024 р. справа № 520/25659/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківської міської ради (майдан Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003, ), треті особи: Харківське квартирно-експлуатаційне управління (вул. Григорія Сковороди, буд. 61, м. Харків, 61024, ), Міністерство оборони України (пр. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Харківської міської ради, яка викладена в листі на адресу начальника Харківського квартирно-експлуатаційного управління від 30.08.2024 вих. №5744/0/90-24 розглянути по суті клопотання Харківського квартирно- експлуатаційного управління від 30.07.2024 вих.583/3673 про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати Харківську міську раду розглянути клопотання Харківського квартирно-експлуатаційного управління від 30.07.2024 р. за вих.583/3673 суті, про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_2 , без погодження Міністерства оборони України, з урахуванням правових висновків суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на квартирному обліку в Харківському гарнізоні складом родини 3 особи, проживає та зареєстрований в службовій квартирі Харківського квартирно-експлуатаційного управління №39, будинку АДРЕСА_3 . Оскільки Харківське КЕУ не визнало за позивачем права на виключення квартири з числа службових, позивач звернувся за вирішенням спору в судовому порядку. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 у справі №520/34232/23 зобов`язано Харківське КЕУ подати до Виконавчого комітету Харківської міської ради клопотання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_2 . На виконання рішення суду, Харківське КЕУ подало до Харківської міської ради відповідне клопотання від 30.07.2024, в якому на підставі ст. 118 ЖК України клопотало про виключення з числа службових квартири, яку займає ОСОБА_1 та визнати його та членів його родини наймачами цього житлового приміщення. Натомість, від Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради, який готував документи для вирішення цього клопотання надійшла відмова від 30.08.2024 вих. №5744/0/90-24, в якій вказується, що виключення кв. АДРЕСА_2 буде розглянуте додатково після погодження цього питання у відповідності до вимог визначених п. З - 7 розділу VII Інструкції №380. Тобто, без попереднього відповідного погодження Міністерства оборони України Харківська міська рада відмовила в розгляді цього клопотання, чим, на думку позивача, порушила його право на забезпечення постійним житлом шляхом виключення з числа службових з урахуванням правових висновків суду, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі встановлено відповідачу строк, не більше шістнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для надання до суду відзиву на позов і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову; надіславши позивачу, іншим відповідачам, третім особам копію відзиву та доданих до нього документів. Також, роз`яснено третім особам, що вони мають право подати, з урахуванням та у відповідності до вимог ст. 165 КАС України пояснення щодо позову або відзиву - у п`ятиденний строк з дня отримання позову та відзиву на позов, у разі його подання відповідачем.

Згідно з приписами п. 12 та п. 15 ч. 1 ст. 4 КАС України, судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції, ухвала - письмове або усне рішення суду будь-якої інстанції в адміністративній справі, яким вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, та інші процесуальні питання.

Відповідно до ч. 5 ст. 251 КАС України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Пунктом 2 ч. 6 ст. 251 КАС України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Ухвала Харківського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі надіслана відповідачу та третім особам через систему "Електронний суд" в їх електронні кабінети та доставлена до електронних кабінетів 16.09.2024, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного листа.

Представник відповідача правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Суд зазначає, що відповідачем не зазначено поважних причин неподання відзиву на позов, відповідно суд кваліфікує неподання відзиву на позов як визнання позову відповідачем.

Представники третіх осіб правом на подання пояснень щодо позову або відзиву не скористались.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу начальника Харківського національного університету провітрених сил ім. Кожедуба від 07.03.2019 №62 (по стройовій частини) на підставі наказу командувача Повітряних сил ЗСУ від 11.02.2019 №68, звільнений з військової частини у запас «за станом здоров`я».

Позивач має статус ветерана війни учасник бойових дій, що підтверджується посвідчення серія НОМЕР_2 .

Згідно довідки Харківського квартирно-експлуатаційного управління від 21.11.2023 №583/2530 ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку в Харківському гарнізоні в загальній черзі з 27.02.1998, в першочерговій черзі з 30.11.2009.

10.10.2016 виконавчим комітетом Харківської міської ради позивачу видано службовий ордер №099985.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації асоціації "Будинки на Котлова" від 03.11.2023, позивач разом з дружиною і дочкою постійно проживають та зареєстровані в службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , житловою площею 44,8 м.кв.

Рішенням житлової комісії ХНУПС від 11.04.2019 (витяг з протоколу №4) погоджено надання позивачу на склад сім`ї 3 особи постійну житлову площу шляхом виключення з числа службових квартири за адресою: АДРЕСА_4 .

Наказом начальника ХНУПС від 12.04.2019 №725 вказаний протокол житлової комісії затверджено, що підтверджується доданою копією витягу з відповідного наказу.

20.11.2023 позивач звернувся до начальника Харківського квартирно-експлуатаційного управління із заявою про погодження виключення квартири за адресою: АДРЕСА_4 , з числа службових для забезпечення сім`ї постійним житлом

Листом від 21.11.2023 №583/2524 Харківського КЕУ повідомлено позивача, що рішенням заступника Міністерства оборони України від 04.11.2022 №2551/з/5 та рішенням Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців ЗСУ України та членів їх сімей жилими приміщеннями, протоколу від 16.11.2022 №142, з питань щодо забезпечення постійним житлом шляхом виключення займаного житла із числа службових розглядається для членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропади безвісті.

Позивач оскаржив вказану відмову Харківського КЕУ у судовому порядку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 по справі №520/34232/23, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського квартирно-експлуатаційного управління, третя особа: Міністерство оборони України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Визнано протиправною відмову Харківського квартирно-експлуатаційного управління від 21.11.2023 вих. №583/2524 в реалізації права ОСОБА_1 на виключення з числа службових квартири АДРЕСА_2 .

Зобов`язано Харківське квартирно-експлуатаційне управління подати до Виконавчого комітету Харківської міської ради клопотання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_2 .

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.07.2024 по справі №520/34232/23 Харківське КЕУ 30.07.2024 подало до Харківської міської ради клопотання за вих. №583/3673 про виключення з числа службової Міністерства оборони України житлову площу за адресою: АДРЕСА_4 .

За результатом розгляду вказаного клопотання Департамент житлово-комунального господарства виконавчого комітету Харківської міської ради 30.08.2024 надало відповідь листом за №5744/0/90-24, в якому повідомило Харківське КЕУ, що виключення квартири АДРЕСА_2 та визнання наймачами її мешканців буде розглянуто додатково після погодження цього питання у відповідності до вимог визначених п. З - 7 розділу VII Інструкції №380.

Не погоджуючись із вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 2 Закону №2011-XII передбачено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах визначених законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону №2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, у разі звільнення з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, а також звільнені з військової служби особи, які стали особами з інвалідністю I чи II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, мають право на безплатне одержання у приватну власність жилого приміщення, яке вони займають у будинках державного житлового фонду.

Зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов визначає Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена наказом Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018 (далі - Інструкція №380).

Відповідно до п. 10 Розділу VIІ Інструкції №380, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.

Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Положеннями Інструкції №380 передбачено процедуру виключення отриманого військовослужбовцем житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання, складовими частинами якої (процедури) є: розгляд житловою комісією військової частини документів облікових справ військовослужбовців та прийняття відповідного рішення; направлення військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району затвердженого командиром військової частини протоколу засідання житлової комісії військової частини; підготовка КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району списку надання житлової площі та направлення його (з відповідними додатковими матеріалами) до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю; підготовка ГКЕУ (за умови наявності рішення про погодження) Списку надання постійного житла у Збройних Силах України та подання його на затвердження заступнику Міністра оборони України, після затвердження якого здійснюється оформлення КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району документів для видачі відповідного ордеру, який подається до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради разом з обліковою справою військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.

Відповідно до п. 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03.08.2006 (далі - Порядок №1081), житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень.

Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

Сукупно проаналізувавши вказані норми, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах саме відповідач наділений повноваженнями приймати рішення про виключення житлового приміщення з числа службового, що, в свою чергу, впливає на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій в силу його особливого статусу, визначеного Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто внаслідок проходження ним публічної служби, різновидом якої є військова служба.

Судом встановлено, що Харківське КЕУ звернулось до Харківської міської ради із листом від 30.07.2024 №583/3673, у якому клопотало про виключення з числа службової квартири Міністерства оборони України за адресою: АДРЕСА_4 для забезпечення ОСОБА_1 та його сім`ї постійним житлом.

Як було зазначено вище, відповідно до п. 10 Розділу VIІ Інструкції №380 виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.

Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу (п. 11 Порядку №1081).

В той же час, за результатом розгляду клопотання Харківського КЕУ Харківська міська рада мала прийняти рішення про відмову у задоволенні такого клопотання чи про виключення житлового приміщення з числа службового.

Суд підкреслює, що ані Порядок №1081, ані Інструкція №380 не містять такої підстави не розгляду виконавчим органом районної, міської, районної у місті по суті клопотання квартирно-експлуатаційного органу про виключення житлового приміщення з числа службового, як необхідність погодження виконавчим органом районної, міської, районної у місті ради цього питання з Міністерством оборони України, або не надання певних документів.

У спірних правовідносинах органом, уповноваженим розглянути питання про виключення житла, яке займає позивач, зі складу службових, є Виконавчий комітет Харківської міської ради, як її виконавчий орган.

На час розгляду справи, відсутні законодавчі норми, які б обмежували встановлену п. 10 Інструкції №380 та п. 3 Порядку №1081 можливість реалізації права військовослужбовця в запасі на виключення його квартири з числа службових.

Суд враховує, що приписами законодавства не встановлено певного строку для розгляду клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового виконавчим органом районної, міської, районної у місті ради, в той же час зазначає, що під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону. Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

Поряд з цим, бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнано протиправною адміністративним судом лише в тому випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу, справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, окрім іншого, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Принцип законності вимагає, щоб органи державної влади мали повноваження на вчинення певних дій та в подальшому діяли виключно в межах тих повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України), у поєднанні з принципом законності вимагає, щоб такі дії органів державної влади були ще й правовими.

Суд звертає увагу, що легітимні очікування особи у відносинах з публічною адміністрацією неодноразово були предметом розгляду в Європейському суді з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) рішення у справах «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 р., «Україна-Тюмень проти України» від 22 листопада 2007 р., «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 р. В цьому сенсі легітимні очікування безпосередньо випливають із конституційної норми ч. 2 ст. 19 Конституції України про те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порушення принципу легітимних очікувань у спосіб вчинення бездіяльності суб`єктом владних повноважень за наявності норм матеріального права, які встановлюють відповідні повноваження органу влади та спосіб їх реалізації є, на думку суду, також порушенням принципу «правової визначеності» та принципу «належного врядування».

Так, зокрема у рішенні ЄСПЛ «Рисовський проти України» від 2 жовтня 2011 року (заява №29979/04) в пунктах 70,71 цього рішення ЕСПЛ керується «принципом належного урядування» як багатоаспектним принцип, котрий, серед іншого, зводиться до того, що держава зобов`язана організувати роботу державного апарату таким чином, щоб забезпечувалась юридична визначеність у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Понад це «на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок.». Водночас згідно з концепцією «принципу належного урядування», «Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються».

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, клопотання Харківського КЕУ від 30.07.2024 №583/3673 Харківська міська рада по суті не розглянула, про що власне вказує зміст листа від 30.08.2024 №5744/0/90-24, рішення про відмову у задоволенні такого клопотання чи про виключення житлового приміщення з числа службового не прийняла, чим допустила протиправну бездіяльність.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача розглянути по суті клопотання Харківського КЕУ від 30.07.2024 №583/3673 про виключення з числа службової квартири за адресою: АДРЕСА_4 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Харківської міської ради (майдан Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003, ), треті особи: Харківське квартирно-експлуатаційне управління (вул. Григорія Сковороди, буд. 61, м. Харків, 61024, ), Міністерство оборони України (пр. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Харківської міської ради щодо розгляду клопотання Харківського квартирно-експлуатаційного управління від 30.07.2024 №583/3673 про виключення з числа службової квартири Міністерства оборони України за адресою: АДРЕСА_4 , житловою площею 44,8 м.кв., для забезпечення ОСОБА_1 та його сім`ї постійним житлом.

Зобов`язати Харківську міську раду розглянути по суті клопотання Харківського квартирно-експлуатаційного управління від 30.07.2024 №583/3673 про виключення з числа службової квартири Міністерства оборони України за адресою: АДРЕСА_4 , житловою площею 44,8 м.кв., для забезпечення ОСОБА_1 та його сім`ї постійним житлом, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.