Справа № 140/4299/24
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 рокуСправа № 140/4299/24 пров. № А/857/22693/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2024 року (суддя Сорока Ю.Ю., м. Луцьк), -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУПФ-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі ГУПФ-2) в якому просила:

визнати рішення ГУПФ-2 від 07.02.2024 №85 (далі Рішення) протиправним та скасувати його;

зобов`язати ГУПФ-1 здійснити переведення та виплату пенсії по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII) з дати звернення (01.02.2024), зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 19.04.2006 по 26.11.2020 та з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) від 01.02.2024 №240 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 01.02.2024 №241 (далі Довідки).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Рішення. Зобов`язано ГУПФ-2 перевести позивача на пенсію державного службовця відповідно до Закону №889-VIII з дати звернення (01.02.2024), зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 19.04.2006 по 26.11.2020 головою Дрозднівської сільської ради (далі Посада, Сільська рада відповідно) та з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою Довідок.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі вказує, що позивачем не дотримано вимог щодо стажу на посадах державної служби, а Посада не відноситься до відповідних посад державних службовців. Окрім цього, зазначає, що Довідки не можуть бути враховані для обчислення пенсії державного службовця, оскільки такі можуть бути видані лише особам, які на 01.05.2016 мали не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі. Також, звертає увагу на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року у справі №140/31688/23 (далі Рішення суду) за позовом ОСОБА_1 з аналогічних предмету і підстав позову в частині зарахування стажу.

Позивач відзиву не подала.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на судове рішення, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) і розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, оскільки вимоги зазначеної статті щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби виконані. Окрім цього, пенсія позивача підлягає обчисленню у відсотковому співвідношенні від заробітку, зазначеного у Довідках.

Такі висновки суду першої інстанції, відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що позивач перебуває на обліку в ГУПФ-1 та отримує пенсію за віком згідно Закону №1058-ІV.

01.02.2024 позивач звернулася із заявою до ГУПФ-1 про перехід на інший вид пенсії, на пенсію за віком по Закону №889-VIII з врахуванням Довідок.

Рішенням позивачу відмовлено у переході з пенсії відповідно до Закону №1058-ІV на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державного службовця.

Рішенням суду, яке набрало законної сили 16.02.2024, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 22.09.2023 № 85 в частині відмови в зарахуванні до стажу державної служби періодів роботи в органах місцевого самоврядування, зобов`язано ГУПФ-1 зарахувати до стажу державної служби згідно з Законом № 889-VIII періоди роботи на Посаді з 19.04.2006 по 26.11.2020.

Відповідно до статті 19 Конституції України що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон № 889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016 та відповідно до «Прикінцевих положень», якого передбачено право на пенсійне забезпечення окремих категорій осіб відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 затверджено «Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб» (далі - Порядок № 622).

Пунктом 2 Порядку № 622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII:

мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60.

За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

На виконання вимог Порядку № 622 наказом Міністерства соціальної політики України від 10.05.2017 № 750 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за № 766/30634) затверджено «Порядок видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад» (далі - Порядок № 750).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 750 довідка для призначення пенсії видається державним органом, в якому працювала особа, відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 622.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 750 для отримання довідки подаються такі документи: заява; документ, що підтверджує відсутність в державному органі посади державної служби, ліквідацію державного органу; довідки з архівної установи, в якій зберігаються документи ліквідованих державних органів, або іншого органу (організації, установи), в якому (якій) зберігаються документи про заробітну плату, про розміри посадового окладу, надбавок за ранг та вислугу років на день звільнення з посади державної служби (припинення державної служби), надбавок до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень залежно від ступеня секретності інформації, а також інших виплат за їх наявності - у випадку, передбаченому пунктом 6 цього Порядку.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 622 у разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Апеляційний суд звертає увагу, що право позивача на зарахування до стажу державної служби періоду його роботи на Посаді з 19.04.2006 по 26.11.2020 встановлено Рішенням суду.

Разом з тим, особа, яка претендує на призначення пенсії до пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VII та статті 37 Закону № 3723-ХІІ та на день набрання чинності Законом № 889-VII має не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби може претендувати на призначення їй пенсії державного службовця на умовах Закону № 3723-ХІІ мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно, станом на 01.05.2016 (дата набрання чинності Закону № 889-VIII) позивач і мала не менш як 10 років стажу на посаді, віднесеної до відповідних категорій посад державних службовців (10 років, 13 днів за період з 19.04.2006 - 01.05.2016)

З урахуванням висновків, що наведені Рішенні суду, а також матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 станом на час звернення до ГУПФ-1 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №3723-XII досягла 60-річного віку, займала станом на 01.05.2016 посаду, робота на якій зараховується до державної служби, та мала стаж державної служби понад 10 років, відповідно позивач має право на призначення їй пенсії державного службовця відповідно до положень цього ж Закону.

Щодо посилання апелянта на те, що Довідки не можуть бути враховані для обчислення пенсії державного службовця, оскільки такі можуть бути видані лише особам, які на 01.05.2016 мали не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, то апеляційний суд зазначає наступне.

Форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, затверджені Постановою від 17.01.2017 № 1-3 Правління пенсійного фонду України (далі - Постанова №3-1).

Такими довідками є:

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

При цьому, Довідки складені відповідно до вказаної постанови та відповідають затвердженій формі.

Апеляційний суд зазначає, що вказані Довідки є джерелом інформації про доходи позивача, що впливають на правильність обчислення пенсії, тому в розглядуваному випадку наявні підстави для врахування таких довідок при призначенні та обчисленні пенсії позивача.

Разом з тим, щодо вимоги про зобов`язання зарахувати до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 19.04.2006 по 26.11.2020, то слід зазначити наступне.

Так, як уже зазначалося вище, позивач у справі №140/31688/23 зверталась до суду із вимогою про зобов`язання зарахувати до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 19.04.2006 по 26.11.2020 із визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Сільською радою від 06.09.2023 за № 946 та від 13.09.2023 за №996. Вказана позовна вимога Рішенням суду була задоволена частково у редакції викладеній вище.

За правилами пункту 2 частини першої статті 170 КАС, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Умовами застосування цієї підстави для відмови у відкритті провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони мають співпадати) та остаточне вирішення тотожного спору рішенням або постановою суду, ухвалою про закриття провадження в адміністративній справі, яке набрало законної сили.

Верховний Cуд у постанові від 6 лютого 2023 року у справі №140/559/22 звернув увагу на те, що відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що зважаючи на те, що в Рішенням суду таку позовну вимогу була задоволена до ГУПФ-1, а в рішенні суду першої інстанції така вимога стосується ГУПФ-2, тобто ці позови не є тотожними, оскільки не збігаються за складом учасників адміністративного процесу, а саме різні відповідачі.

Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу на те, що така вимога була звернена до ГУПФ-1 у позовній заяві, проте суд першої інстанції вірно зобов`язав ГУПФ-2 зарахувати до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 19.04.2006 по 26.11.2020, оскільки дії зобов`язального характеру щодо переведення та виплати пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є ГУПФ-2.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією, що міститься у постанові Верховного Суду від 8 лютого 2024 року по справі №500/1216/23.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
С. М. Кузьмич