Справа № 280/10104/24
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року Справа № 280/10104/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр №3» (вул. Загорська, буд.15, м. Запоріжжя, 69013; )

до Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Брюллова, буд.5, м. Запоріжжя, 69068; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Комунальне сільськогосподарське підприємство «Запоріжзеленгосп» Запорізької обласної ради (вул.Оріхівське шосе, буд. 9, м. Запоріжжя, 69600; )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

31.10.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр №3» (далі позивач, ТОВ «Мокрянський кам`яний кар`єр №3») до Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Комунальне сільськогосподарське підприємство «Запоріжзеленгосп» Запорізької обласної ради (далі третя особа, КСП «Запоріжзеленгосп» ЗОР), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з коштів позивача, накладеного згідно з постановою № 1094/11 від 22.10.2007, винесеною державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Скребцем О.С.;

- зобов`язати відповідача зняти арешт, накладений на кошти позивача згідно з постановою № 1094/11 від 22.10.2007, винесеною державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Скребцем О.С.;

- стягнути на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Ухвалою суду від 01.11.2024 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позивачу було надано 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.11.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб та призначено судове засідання на 21.11.2024. Роз`яснено сторонам , що справа буде розглянута протягом строку визначеного частиною 4 статті 287 КАС України.

20.11.2024 (вх.№53128) на адресу суду надійшло клопотання представника TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3», згідно з яким останній просить розглянути справу без його участі та прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Обґрунтування позовних вимог викладене в позовній заяві від 31.10.2024 (вх.№49923 від 31.10.2024). Зокрема зазначено, що від обслуговуючого банку - ПАТ АБ «Райффайзен Банк» стало відомо про застосоване відносно TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» обтяження у вигляді арешту коштів. З архіву банку надано копію постанови державного виконавця Шевченківського Відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі - Шевченківський ВДВС ЗМУЮ) Скребца О.С. № 1094/11 про арешт коштів боржника від 22.10.2007 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Запорізької області № 14/265/06, виданого 18.09.2006 про стягнення з ТОВ «Мокрянський кам`яний кар`єр №3» на користь КСП «Запоріжзеленгосп» ЗОР грошових коштів в сумі 220,00грн. Водночас вказано, що банківською випискою № БВ-0000383 від 29.10.2007 підтверджується перерахування 40,42грн на рахунок Шевченківського ВДВС ЗМУЮ, а також 220,00грн на рахунок КСП «Запоріжзеленгосп» ЗОР. Зауважено, що згідно з відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження відносно TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» не відкриті жодні виконавчі провадження, а в реєстрі боржників записи про TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» відсутні. Крім того вказано, що згідно з листом КСП «Запоріжзеленгосп» ЗОР вих. № 124 від 30.08.2024 підтвердити чи спростувати надходження коштів від TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» в рамках зазначеного виконавчого провадження не є можливим зважаючи на те, що згідно з Переліком Міністерства юстиції України від 12.04.2012 р. № 578/5 документи (банківські виписки) зберігаються 5 років. Водночас з листа відповідача вих.№114650 від 16.09.2024 стало відомо, що проведеною перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження, що також підтверджується даними Єдиного реєстру боржників встановлено, що відомості про виконавче провадження з примусового виконання наказу № 14/265/06, виданого 18.09.2006 Господарським судом Запорізької області про стягнення з TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» на користь КСП «Запоріжзеленгосп» ЗОР грошових коштів в розмірі 220,00 грн в системі відсутні, що унеможливлює ідентифікацію накладеного арешту на кошти та прийняття будь-яких рішень. Разом з тим зауважено, що відповідачем було запропоновано звернутись до суду з метою зняття зазначеного арешту. Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з коштів TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, матеріали справи містять докази належного повідомлення Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про розгляд в Запорізькому окружному адміністративному суді справи №280/10104/24.

Відповідно до частини 4 статті 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Проте, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин, може бути кваліфіковано судом, як визнання позову.

На підставі частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа правом на подання пояснень щодо викладених у позовній заяві обставин не скористалась, матеріали справи містять докази належного повідомлення КСП «Запоріжзеленгосп» ЗОР про розгляд в Запорізькому окружному адміністративному суді справи №280/10104/24.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

Відповідно до даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» () 09.04.1998 зареєстровано в якості юридичної особи (дата запису 23.11.2005, номер запису:0009678), видами діяльності якого є: 08.11 Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю (основний); 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (а.с.29-33).

На виконанні у Шевченківського ВДВС ЗМУЮ перебувало виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області №11/265/06, виданого 18.09.2006 про стягнення з TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» на користь КСП «Запоріжзеленгосп» ЗОР грошових коштів у сумі 220,00грн.

22.10.2007 державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Скребцем О.С. винесено постанову №1094/11 про арешт коштів боржника, якою, зокрема, постановлено накласти арешт на кошти боржник в межах суми 260,42грн, що містяться на рахунках: №0001 в Ф.ЗРУ ЗАТ КБ «Приватбанк» МФО 313399; № НОМЕР_1 в АКБ «Індустріалбанк» МФО 313849; №260001108, № НОМЕР_2 в ЗОД АППБ «Аваль» МФО 313827 м. Запоріжжя; №0056 в філія АКБ «Трансбанк» у м.Запоріжжя; №0980 ФБ «Фінанси та кредит» ТОВ у м. Запоріжжя МФО313731; №3786 УДК у Запорізькій області МФО813015; №1049, №1049 в Ф. «Комунарське В.ПІБ» у м.Запоріжжя, МФО 313344 та належать TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» (а.с.4-5).

Листом Шевченківського ВДВС ЗМУЮ від 22.10.2007 №9943 зазначена постанова про арешт коштів була направлена на адреси банківських установ: Ф.ЗРУ ЗАТ КБ «Приватбанк», АКБ «Індустріалбанк», ЗОД АППБ «Аваль», філія АКБ «Трансбанк», ФБ «Фінанси та кредит», УДК у Запорізькій області, Ф. «Комунарське В.ПІБ» (а.с.6).

Відповідно до банківської виписки №БВ-000383 за 29.10.2007 TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3», окрім іншого, перераховано на користь Шевченківського ВДВС ЗМУЮ кошти у сумі 40,42 грн (зміст платежу: сплата за викон збір. та витр.викон.спров. зг.нак. 14/265/06 від 23.10.2007 без ПДВ) та на користь КСП «Запоріжзеленгосп» ЗОР кошти у сумі 220,00грн (зміст платежу: сплата держмито 102,00грн.зг.нак. 14/265/06 від 23.10.2006, витр на інф.-тех. забесп 118,00грн зг.нак. 14/265/06 без ПДВ) (а.с.7).

02.09.2024 TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» звернулося до відповідача із заявою про знаття арешту з коштів підприємства.

Листом відповідача від 16.09.2024 №114650 директору TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» роз`яснено, що проведеною перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження, що також підтверджується даними Єдиного реєстру боржників встановлено, що відомості про виконавче провадження з примусового виконання наказу № 14/265/06, виданого 18.09.2006 Господарським судом Запорізької області про стягнення з TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» на користь КСП «Запоріжзеленгосп» ЗОР грошових коштів в розмірі 220,00 грн. в автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні, що унеможливлює ідентифікацію накладеного арешту на кошти та прийняття будь-яких рішень. При таких обставинах, правові підстави для прийняття будь-яких рішень, зокрема, рішення про зняття арешту з коштів, відсутні. На підставі вищевикладеного запропоновано звернутись до суду із позовною заявою про зняття арешту з коштів (а.с.12).

На звернення TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» щодо підтвердження надходження коштів, листом КСП «Запоріжзеленгосп» ЗОР вих.№124 від 30.08.2024 директору TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» повідомлено про неможливість підтвердити надходження коштів на рахунок КСП «Запоріжзеленгосп» ЗОР за 2007 рік грошових коштів у сумі 220,00грн, з яких 102,00грн - держмито згідно наказу 14/265/06 від 23.10.2007 та 118,00грн - витрати на інформаційно-технічне забезпечення згідно наказу 14/265/06 від 26.10.2007. Водночас зазначено, що відповідно до банківської виписки № БВ-0000383 від 29.10.2007 документів в архіві підприємства не знайдено. Згідно з Переліком Міністерства юстиції України від 12.04.2012 №578/5 документи (банківські виписки) зберігаються 5 років (а.с.11).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з коштів позивача, накладеного згідно з постановою № 1094/11 від 22.10.2007, винесеною державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Скребцем О.С. TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» звернулося з даним адміністративним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 1 статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-ХІV (далі - Закон №606-ХІV(у редакції чинній на момент винесення постанови про арешт коштів) (був чинний на момент накладення арешту на нерухоме майно позивача, втратив чинність 05.01.2017).

Відповідно до статті 1 Закону №606-ХІV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону №606-ХІV примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Частиною першою статті 5 Закону №606-ХІV встановлено, що державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Положеннями статті 55 Закону №606-ХІV передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах.

Відповідно до частин третьої, четвертої і п`ятої статті 59 Закону №606-ХІV майно боржника може бути звільнено з-під арешту за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, якщо під час розгляду відповідної скарги боржника виявлено порушення встановленого цим Законом порядку накладення арешту. Копія постанови начальника органу державної виконавчої служби про звільнення майна боржника з-під арешту не пізніше наступного після її винесення дня надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту, а про відмову у звільненні майна боржника з-під арешту - боржнику.

За наявності письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов`язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

До підстав зняття арешту також належить те, що у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 1 статті 38 Закону №606-ХІV).

Згідно із частиною 2 статті 38 Закону №606-ХІV якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до статті 25 Закону №606-ХІV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

- закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону;

- повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону;

- повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

02.06.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно із статтею 7 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII зазначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 4 статті 59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Згідно з частиною 5 статті 59 Закону №1404-VIII у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до статті 40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом з матеріалів справи встановлено, що державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Скребцем О.С. винесено постанову №1094/11 про арешт коштів боржника, якою, зокрема, постановлено накласти арешт на кошти боржник в межах суми 260,42грн, що містяться на рахунках: №0001 в Ф.ЗРУ ЗАТ КБ «Приватбанк» МФО 313399; № НОМЕР_1 в АКБ «Індустріалбанк» МФО 313849; №260001108, № НОМЕР_2 в ЗОД АППБ «Аваль» МФО 313827 м. Запоріжжя; №0056 в філія АКБ «Трансбанк» у м.Запоріжжя; №0980 ФБ «Фінанси та кредит» ТОВ у м. Запоріжжя МФО313731; №3786 УДК у Запорізькій області МФО813015; №1049, №1049 в Ф. «Комунарське В.ПІБ» у м.Запоріжжя, МФО 313344 та належать TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3».

При цьому, листом від 16.09.2024 №114650 відповідачем повідомлено директору TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3», що проведеною перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження, що також підтверджується даними Єдиного реєстру боржників, встановлено, що відомості про виконавче провадження з примусового виконання наказу № 14/265/06, виданого 18.09.2006 Господарським судом Запорізької області про стягнення з TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» на користь КСП «Запоріжзеленгосп» ЗОР грошових коштів в розмірі 220,00 грн. в автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні, що унеможливлює ідентифікацію накладеного арешту на кошти та прийняття будь-яких рішень. При таких обставинах, правові підстави для прийняття будь-яких рішень, зокрема, рішення про зняття арешту з коштів, відсутні. На підставі вищевикладеного запропоновано звернутись до суду із позовною заявою про зняття арешту з коштів.

Так, відповідачем не надано суду доказів існування незавершених виконавчих проваджень щодо TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3», які б обумовлювали необхідність залишення в силі накладеного на кошти підприємства арешту.

Наданий до матеріалів справи скриншот екрану сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження підтверджує відсутність будь-яких відкритих щодо TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» виконавчих проваджень.

Крім того, з наданого до матеріалів справи витягу з Єдиного реєстру боржників вбачається, що відомості про TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» у такому реєстрі відсутні.

Таким чином, відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність невиконаних зобов`язань позивача та які б підтверджували обґрунтованість існування арешту.

Разом із тим суд зважає на відсутність будь яких зауважень з боку КСП «Запоріжзеленгосп» ЗОР, яке було стягувачем у виконавчому провадженні в межах якого 22.10.2007 державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Скребцем О.С. винесено постанову №1094/11 про арешт коштів боржника TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3».

Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положенням статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрала чинності для України з 11.09.1997 та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вказані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 2/0301/806/11.

Конституційний Суд України в абзаці 2 пункту 4 мотивувальної частини рішення від 11.10.2005 №8-рп/2005 зазначив, що діяльність правотворчих і правозастосовчих органів держави має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 29.06.2010 №17-рп/2010 вказав, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної (абзац 3 пп. 3.1 п. 3 мотивувальної частини).

Відтак суд дійшов висновку, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на кошти TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3», за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння майном.

Виходячи з принципу юридичної визначеності, як складової частини поняття верховенства права, суд зауважує, що права TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» не повинні обмежуватись шляхом наявності арештів, які не тягнуть за собою забезпечення примусового виконання будь-яких виконавчих проваджень.

Суд звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 27.03.2020 по справі №817/928/17, відповідно до якого як закінчення виконавчого провадження так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться. При цьому порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що матеріали адміністративної справи не містять доказів правомірності існування станом на час розгляду справи накладеного арешту на кошти TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3», такий за відсутності виконавчого провадження підлягає зняттю.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що виконавче провадження, в межах якого на кошти TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» накладено арешт, на виконанні у відповідача не перебуває.

Відмовляючи у скасуванні арешту відповідач керувався тим, що оскаржуваний арешт може бути знятий виключно на підставі рішення суду, а тому, на думку суду, діяв в межах своїх повноважень та у порядку, передбаченому Законом №1404-VIII.

Таким чином, з огляду на відсутність у Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) можливості винести постанову про зняття арешту з коштів TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3», накладеного згідно з постановою № 1094/11 від 22.10.2007, винесеною державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЗМУЮ Скребцем О.С, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зняття зазначеного арешту задоволенню не підлягають.

З урахуванням вищевикладеного у сукупності суд вважає за необхідне захистити права позивача шляхом зобов`язання Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт, накладений на кошти TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» згідно з постановою № 1094/11 від 22.10.2007, винесеною державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Скребцем О.С.

При цьому, суд зазначає, що у зв`язку з реформуванням системи органів примусового виконання та органів державної виконавчої служби, зміною підпорядкування та найменування відділів державної виконавчої служби зобов`язати зняти арешт з коштів, що належать TOB «Мокрянський кам`яний кар`єр № 3» необхідно саме Центральний відділ державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору і доказів на підтвердження чи спростування цих обставин.

Згідно зі статтею 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №3617 від 30.10.2024 (а.с.14).

За таких обставин, судовий збір у розмірі 3028,00 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 287 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр №3» (вул. Загорська, буд.15, м. Запоріжжя, 69013; ) до Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Брюллова, буд.5, м. Запоріжжя, 69068; ) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Комунальне сільськогосподарське підприємство «Запоріжзеленгосп» Запорізької обласної ради (вул.Оріхівське шосе, буд. 9, м. Запоріжжя, 69600; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Брюллова, буд.5, м. Запоріжжя, 69068; ) зняти арешт, накладений на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр №3» (вул. Загорська, буд.15, м. Запоріжжя, 69013; ) згідно з постановою №1094/11 від 22.10.2007, винесеною державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Скребцем О.С.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Брюллова, буд.5, м. Запоріжжя, 69068; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мокрянський кам`яний кар`єр №3» (вул. Загорська, буд.15, м. Запоріжжя, 69013; ) судовий збір у розмірі 3 028,00грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 21.11.2024.

Суддя І.В.Садовий