Справа № 947/32976/24
Суддя: Цирфа К. А.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/238/24
РІШЕННЯ

Іменем України

21.11.2024 м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Цирфи К.А., за участю:

- секретаря судового засідання Ващенко М.О.,

- представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 , поданим в його інтересах представником ОСОБА_3 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позиції позивача та відповідача, інших учасників справи.

15.10.2024 до Київського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом звернувся ОСОБА_2 (далі також позивач), поданим в його інтересах представником ОСОБА_3 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови № 2039 від 30.09.2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

На обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що з 1999 року зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем проживання з 17.01.2000 перебував на військовому обліку спочатку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , а потім у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наразі позивач працює на посаді інженера відділу релейного захисту, автоматики, зв`язку та диспетчерського телекерування у ТОВ «Блок Майстер Україна», яке відповідно до наказу Міненерго № 296 від 04.10.2023 визнано підприємством паливно-енергетичного комплексу та критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Наказом Мінекономіки № 14489 від 07.06.2024 військовозобов`язаним працівникам підприємства, зокрема ОСОБА_2 , надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 04.10.2024.

25.09.2024 відносно позивача працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 складено протокол за ч. 3 ст. 210 КУпАП. Розгляд справи призначено на 30.09.2024. 29.09.2024 позивачем на електронну пошту відповідача направлено заперечення на протокол. 30.09.2024 за результатами розгляду т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно ОСОБА_2 винесено постанову № 2039 за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000 грн.

Що стосується факту уточнення своїх персональних даних, позивач зазначив, що оновив їх через мобільний застосунок «Резерв +» 19.06.2024.

На обґрунтування своєї правової позиції позивач покликався на норму примітки до ст. 210 КУпАП щодо наявної можливості у органів комплектування та соціальної підтримки отримати інформацію про персональні дані з державних реєстрів; на приписи ст. 251 КУпАП в контексті відсутності посилання в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності на докази вчиненого правопорушення; приписи постанов Кабінету Міністрів України № 650 від 05.06.2024 та № 560 від 16.05.2024 в частині наявності обов`язку в уповноважених органів самостійно повідомляти відповідний ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо бронювання та надання відстрочки військовозобов`язаному.

У відзиві представник ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив, що протокол та постанова відносно ОСОБА_2 складені уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до приписів КУпАП. Усі права військовозобов`язаного були дотримані та забезпечені. Порушення, викладені в описовій частині протоколу та постанови, дійсно мали місце. Під час складення протоколу у ОСОБА_2 при собі був відсутній військово-обліковий документ.

У судове засіданні 21.11.2024 позивач та його представник не з`явилися. У клопотанні просили розгляд справи здійснювати без їх участі. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити.

Заяви та клопотання учасників справи.

04.11.2024 від представника ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшло клопотання про поновлення процесуального строку для надання відзиву.

Під час судового засідання, ухвалою суду від 07.11.2024, занесеною до протоколу судового засідання, клопотання представника відповідача задоволено. Продовжено строк для надання відзиву, а сам відзив долучено до матеріалів справи.

20.11.2024 до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення додаткових доказів. Під час судового засідання 21.11.2024, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, клопотання представника позивача задоволено.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 17.10.2024 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні. Судове засідання призначено на 24.10.2024, яке у подальшому переносилося на 07 та 21.11.2024.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та докази на їх підтвердження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та наявні в ній докази, заслухавши пояснення сторін та інших учасників справи, суд дійшов до такого висновку.

Судом установлено, що відповідно до витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаних № 14489 від 07.06.2024, ОСОБА_4 , який працює у ТОВ «Блок Майстер Україна» з 01.09.2011 на посаді інженера відділу релейного захисту, автоматики, зв`язку та диспетчерського телекерування, надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 04.10.2024.

Відповідно до паперової копії електронного військово-облікового документа ОСОБА_2 , сформованого у мобільному застосунку «Резерв +» 18.09.2024, останній є непридатним в мирний час та обмежено придатним у воєнний час. ВЛК пройшов 06.09.2005. Дані уточнено 19.06.2024.

Щодо обставин притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності судом установлено, що 25.09.2024 т.в.о. помічника начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 з правової роботи ІНФОРМАЦІЯ_8 солдатом ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення № 2039 відносно ОСОБА_4 за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Відповідно до описової частини протоколу ОСОБА_4 допустив порушення вимог абз. 8 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий облік і військову службу», ч. 2 ст. 9 Закону України «Про Єдиний державний резерв призовників, військового-бов`язаних та резервістів», абз. 1 пп. 1, пп. 7, 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, а саме не повідомив в семиденний строк свої персональні дані, передбачені пунктами 162, 18, 20, 23, 25, 31, 34 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме: відомості про досвід роботи за спеціальністю; відомості про притягнення до кримінальної відповідальності (повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, направлення обвинувального акта до суду); відомості про наявність судимості (зняття чи погашення судимості); відомості про володіння іноземними мовами; відомості про проходження програм підвищення кваліфікації, перепідготовки; відомості про примусове виконання рішення щодо особи-боржника (реквізити та відомості виконавчого документа); відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Також встановлено порушення правил військового обліку в частині не перебування на військовому обліку та не прибуття в семиденний строк за задекларованим місцем проживання до відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 3 ст. 210 КУпАП, як порушення військовозобов`язаним правил військового обліку, вчинені в особливий період.

Відповідно до вказаного протоколу розгляд справи призначено 30.09.2024 на 15 год в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 . В екземплярі протоколу, наданого відповідачем, має місце підпис ОСОБА_2 . Йому роз`яснено права, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Від надання пояснень відмовився, копію протоколу отримав. До протоколу долучені як докази: копія паспорту, копія довідки про присвоєння ІПН, копія військово-облікового документу, письмова копія витягу з мобільного застосунку «Резерв +», копія витягу з наказу про бронювання ОСОБА_2 .

У визначені дату та час ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`явився.

За його відсутності, на підставі вказаного протоколу т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 винесено постанову № 2039 від 30.09.2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Описова частина постанови щодо переліку приписів нормативно-правових актів, які були порушені ОСОБА_2 , відповідає описовій частині протоколу.

Копія вказаної постанови отримана представником ОСОБА_2 09.10.2024.

Отже, з аналізу заяв по суті справи та наданих сторонами доказів на їх підтвердження, випливає, що сторони не заперечують факт складення протоколу та постанови про адміністративне правопорушення, однак позивач вказує на порушення процесуальних норм під час притягнення його до адміністративної відповідальності, а також неправильне застосування норм матеріального права, які складають об`єктивну сторону складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, що і стало підставою для звернення з позовом у цій справі.

Мотиви прийнятого рішення.

Надаючи правову кваліфікацію встановленим обставинам, суд зазначає, що спірні правовідносини щодо дотримання правил військового обліку та порядку притягнення до адміністративної відповідальності, врегульовані положеннями Закону України «Про військовий облік і військову службу», Закону України «Про Єдиний державний резерв призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, а також нормами КУпАП.

При цьому, застосовуючи правові норми до спірних правовідносин та визначаючи їх зміст шляхом тлумачення, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка є джерелом права в Україні (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006), відповідно до якої, національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (п. 45 рішення ЄСПЛ від 06.12.2007 у справі «Воловік проти України», заява № 15123/03).

Щодо процесуального аспекту позову суд уважає за необхідне зазначити таке.

Так, порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності врегульований положеннями КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211).

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваже-ною на те посадовою особою (ч. 1 ст. 254 КУпАП).

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ч. 2 ст. 254 КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ч. 1 ст. 256 КУпАП).

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (ч. 2 ст. 256 КУпАП).

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання (ч. 3 ст. 256 КУпАП).

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі (ч. 4 ст. 256 КУпАП).

Оскільки диспозиція ч. 3 ст. 210 КУпАП є бланкетною, то в протоколі та постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинні бути зазначені конкретні приписи нормативно-правових актів, які були порушені особою.

Аналізуючи наявну в матеріалах справи копію протоколу про адміністративне правопорушення № 2039 від 25.09.2024 відносно ОСОБА_2 за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та надаючи йому оцінку як доказу в контексті зазначених вище приписів норм КУпАП суд доходить висновку, що вказаний протокол складений відповідно до приписів КУпАП. Права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП ОСОБА_2 роз`яснені. Від надання пояснень останній відмовився. Про дату та час розгляду протоколу повідомлений належним чином. Другий примірник протоколу отримав. Докази у виді копії паспорту, копії довідки про присвоєння ІПН, копії військово-облікового документу, письмової копії витягу з мобільного застосунку «Резерв +», копії витягу з наказу про бронювання ОСОБА_2 долучені до протоколу. У протоколі зазначено місце його складення та час.

Далі, відповідно до приписів ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ч. 2 ст. 235 КУпАП).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП).

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено (ч. 1 ст. 285 КУпАП).

З аналізу винесеної на підставі протоколу т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 постанови № 2039 від 30.09.2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, випливає, що розгляд справи ОСОБА_2 відбувся за його відсутності. При цьому він був завчасно та належним чином повідомлений про дату та час розгляду протоколу начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 . Будь-яких клопотань про перенесення розгляду справи не подавав. Копію постанови отримав представник ОСОБА_2 09.10.2024.

При цьому долучені до протоколу докази досліджувалися та враховувалися начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення. Зазначення переліку цих доказів у постанові чинними нормами КУпАП не передбачено.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи позивача про порушення його процесуальних прав працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 під час притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже судом не встановлено істотних порушень норм процесуального права під час притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та винесення постанови № 2039 від 30.09.2024.

Щодо матеріального аспекту позову суд уважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до описової частини постанови № 2039 від 30.09.2024 ОСОБА_2 допустив порушення вимог:

- абз. 8 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий облік і військову службу» відповідно до якого військовий обов`язок включає, зокрема, дотримання правил військового обліку;

- ч. 2 ст. 9 Закону України «Про Єдиний державний резерв призовників, військовозобов`язаних та резервістів», відповідно до якого призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру;

- абз. 1 пп. 1, пп. 7, 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозо-бов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, а саме не повідомив в семиденний термін про зміну своїх персональних даних, передбачених пунктами 162, 18, 20, 23, 25, 31, 34 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме: відомості про досвід роботи за спеціальністю; відомості про притягнення до кримінальної відповідальності (повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, направлення обвинувального акта до суду); відомості про наявність судимості (зняття чи погашення судимості); відомості про володіння іноземними мовами; відомості про проходження програм підвищення кваліфікації, перепідготовки; відомості про примусове виконання рішення щодо особи-боржника (реквізити та відомості виконавчого документа); відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Також встановлено порушення правил військового обліку в частині не перебування на військовому обліку та не прибуття в семиденний строк за задекларованим місцем проживання до відповідного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.

Зазначені порушення норм, передбачених абз. 8 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий облік і військову службу», ч. 2 ст. 9 Закону України «Про Єдиний державний резерв призовників, військовозобов`язаних та резервістів» носять загальний характер і не можуть бути поставлені в провину особі без прив`язки до конкретних вимог нормативно-правових актів, які були порушені.

Що стосується неповідомлення персональних даних, про зміну яких ОСОБА_2 повинен був повідомити протягом семиденного строку та які передбачені пунктами 162, 18, 20, 23, 25, 31 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме: відомості про досвід роботи за спеціальністю; відомості про притягнення до кримінальної відповідальності (повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, направлення обвинувального акта до суду); відомості про наявність судимості (зняття чи погашення судимості); відомості про володіння іноземними мовами; відомості про проходження програм підвищення кваліфікації, перепідготовки; відомості про примусове виконання рішення щодо особи-боржника (реквізити та відомості виконавчого документа), суд зазначає таке.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що у ОСОБА_2 виникли зміни у цих відомостях. Тому, у разі не доведення цього факту, не можна констатувати і виниклий обов`язок у особи повідомити про зміни цих персональних даних територіальний центр комплектування та соціальної підтримки протягом 7 днів.

Окрім цього, суд уважає за необхідне зазначити, що диспозиція ч. 3 ст. 210 КУпАП є бланкетною. Тобто, для розкриття її змісту необхідно встановити конкретні приписи нормативно-правових актів, які регламентують порядок здійснення військового обліку, та які були порушені. Об`єктом цього правопорушення є дотримання військовозобов`язаними правил військового обліку. З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до Примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

У ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» зазначено перелік персональних даних військовозобов`язаного, які останній повинен повідомити уповноважені органи комплектування та соціальної підтримки.

Водночас приписами ст. 14 вказаного Закону передбачено можливість органів комплектування та соціальної підтримки одержати в електронному вигляді персональні дані військовозобов`язаного від держателів інших реєстрів під час електронної взаємодії. Указана можливість виключає наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП, з урахуванням примітки до цієї статті.

Проаналізувавши вказані в описовій частині постанови № 2039 від 30.09.2024 відомості, судом установлено, що, відомості, передбачені в п. 162, 18, 20, 25, 31 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», органи ведення Реєстру можуть отримати в електронному вигляді від інших уповноважених держателів інших реєстрів, в порядку передбаченому ст. 14 вказаного Закону, окрім п. 34 (відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації). Отримання інформації за цим пунктом шляхом електронної взаємодії з іншими держателями Реєстрів не передбачено.

Що стосується посилання в оскаржуваній постанові на порушення приписів абз. 1 пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, то відповідно до зазначених приписів, військовозобов`язані повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_2 , останній зареєстрований в АДРЕСА_1 . Перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується письмовою копією електронного військово-облікового документу, сформованого 18.09.2024 у мобільному застосунку «Резерв+».

Електронний документ має силу письмового документу, а інформація в ньому акумулюється з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстру «Оберіг»), відтак у справі відсутні наявні докази факту порушення ОСОБА_2 приписів абз. 1 пп. 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів уцій частині.

Що стосується посилання на порушення приписів пп. 7 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, то відповідно до зазначених приписів, військовозобов`язані повинні особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік .

Натомість відповідачем не доведено належними доказами, що ОСОБА_2 прибув до м. Одеси на строк який перевищує 7 днів і після перебігу якого у нього виник обов`язок прибути до одного з ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановлення на облік за місцем перебування. Отже порушення приписів пп. 7 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістівтакож не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Щодо посилання в постанові на порушення приписів пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, то відповідно до зазначених приписів військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Приписи вказаного пункту щодо повідомлення про право на відстрочку кореспондують з приписами п. 34 (відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації) ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Як було встановлено судом, відповідно до паперової копії електронного військово-облікового документа ОСОБА_2 , сформованого у мобільному застосунку «Резерв +» 18.09.2024, останній перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_9 . Будь-яких даних про наявність відстрочки від призову та/або бронювання вказаний документ не містить, що підтверджує факт неповідомлення ОСОБА_2 з часу виникнення такого обов`язку (07.06.2024) про факт свого бронювання, як працівника ТОВ «Блок Майстер України» до ІНФОРМАЦІЯ_10 , чим було допущено порушення приписів пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів в цій частині.

У зв`язку з цим суд відхиляє посилання представника позивача на Постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану» № 650 від 05.06.2024, в частині внесених змін та викладення в новій редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 76 від 27.01.2023 «Порядок бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану», відповідно до п. 12 якої на підприємство, в якому працює заброньований працівник, також покладено обов`язок повідомити до територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку, про бронювання такого військовозобов`язаного.

Наявність указаного обов`язку підприємства не звільняє від виконання обов`язку працівника особисто повідомити територіальний центр комплектування та соціальної підтримки в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку про бронювання та наявність відстрочки.

Цей обов`язок військовозобов`язаного прямо випливає з приписів як пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, так і п. 58 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» № 560 від 16.05.2024.

Як вже відмічалося судом, суб`єктивна сторона ч. 3 ст. 210 КупАП характеризується як умисною формою вини, так і необережністю.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

Невиконання цього обов`язку ОСОБА_2 стало наслідком відсутності в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Реєстрі «Оберіг») інформації про бронювання та надання відстрочки останньому, що підтверджується паперовою копією електронного військово-облікового документа ОСОБА_2 , сформованого у мобільному застосунку «Резерв +» 18.09.2024.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Натомість, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З кумулятивного аналізу вказаних норм логічно випливає, що наявність обов`язку у суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, не звільняє іншу сторону від обов`язку довести перед судом обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Отже відповідачем доведено та позивачем не спростовано факт ненадання ОСОБА_2 особисто до ІНФОРМАЦІЯ_10 документів, які підтверджують його право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Суд відмічає, що відповідно до долучених 20.11.2024 представником позивача копії опису цінного листа з вкладенням та відповідної квитанції про відправлення ТОВ «Блок Майстер України» до ІНФОРМАЦІЯ_10 підтвердження про бронювання ОСОБА_2 , останні датовані 08.11.2024. Ці документи стосуються відправлення вже наступного витягу з наказу Мінекономіки № 25020 від 31.10.2024 про бронювання. Натомість доказів направлення витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаних № 14489 від 07.06.2024 щодо ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_10 позивачем не надано.

Відтак роботодавцем ОСОБА_2 також було проігноровано приписи Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану» № 650 від 05.06.2024, в частині внесених змін та викладення в новій редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 76 від 27.01.2023 «Порядок бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану» (п. 12) про обов`язок повідомити відповідний ІНФОРМАЦІЯ_6 про бронювання своїх працівників. Цей обов`язок виник у підприємства ще з 07.06.2024, коли був виданий наказ Мінекономіки № 14489 про бронювання працівників ТОВ «Блок Майстер України», зокрема ОСОБА_2 .

Отже, під час судового розгляду установлено, що відповідно до описової частини постанови судом підтверджено наявність в діях ОСОБА_2 вчинення в особливий період порушення приписів пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, а саме відповідно до зазначених приписів військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у п. 34 ч. 1 ст. 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозо-бов`язаних та резервістів щодо відомостей про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (ст. 65 Конституції України).

Особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України»).

Відповідно до Указу в.о. Президента України ОСОБА_7 «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014, затвердженого Законом України № 1126-VII від 17.03.2014, в Україні розпочав діяти особливий період. Дія особливого періоду не скасовувалася, не зупинялася, не переривалася, тому він уважається таким, що діє і до цього часу.

Верховний Суд у листі від 13.07.2018 № 60-1543/0/2-18 повідомив, що особливий період діє в Україні з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Окрім цього на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, розпочав діяти воєнний стан. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався (останній раз на підставі Указу Президента України № 740/2024 від 28.10.2024 з 10.11.2024 строком на 90 діб).

Водночас, відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2105-IX від 03.03.2022, оголошено про проведення в Україні загальної мобілізації.

Отже дія особливого періоду, який є кваліфікуючою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, почала свій перебіг з 17.03.2014 і наразі не закінчилася.

Ураховуючи, що відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України суд позбавлений можливості скасувати постанову в частині або виключити норми, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, та беручи до уваги, що судом підтверджено порушення ОСОБА_2 приписів пп. 8 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, а саме відповідно до зазначених приписів військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у п. 34 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», тобто відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, які самі по собі містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, суд уважає за необхідне залишити оскаржувану постанову в силі у зв`язку з підтвердженням наявності вини ОСОБА_2 щодо порушення вказаних приписів.

Отже в діях ОСОБА_2 , які підтвердженні під час судового розгляду, мали місце як об`єктивні так і суб`єктивні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП на час винесення оскаржуваної постанови № 2039 від 30.09.2024.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом установлено, що приймаючи оскаржуваному постанову керівник ІНФОРМАЦІЯ_8 діяв у межах повноважень та у спосіб, встановлений норами КУпАП, неупереджено, розсудливо, з урахуванням усіх обставин справи, з дотриманням розумного балансу між необхідністю притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладенням штрафу в значному розмірі з необхідністю забезпечення мобілізації під час дії воєнного стану в Україні, дотримуючись прав особи під час притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема на участь у процесі прийняття рішення по суті.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, рішення від 10.02.2010).

Отже суд, надавши відповідь на основні аргументи сторін, які відноситься до предмета спору, та обґрунтувавши прийняте рішення, не вбачає за необхідне надавати відповідь на кожний детальний аргумент, вказаний в заявах по суті справи, які не стосуються предмета спору.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на викладене, керуючись ст. 2, 6, 77, 241-243, 245, 246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 , поданому в його інтересах представником ОСОБА_3 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 2039 від 30.09.2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя К. А. Цирфа