Справа № 127/15307/24
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 листопада 2024 р. Справа № 127/15307/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

18.06.2024 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що постановою від 17.04.2024 №ПШ 036568 до нього застосовано штрафні санкції за перевищення нормативних вагових норм. Неправомірність оскаржуваної постанови позивач пов`язує, зокрема, з тим, що встановлена ваговим комплексом вага вантажу не відповідала тим показникам, які були зафіксовані під час навантаження та розвантаження автомобіля, а також під час повторного зважування автомобіля, яке позивач був змушений провести з огляду на позицію посадових осіб органу державного контролю про перевищення нормативних вагових норм.

Крім того, звернуто увагу на те, що в оскаржуваній постанові не вказано розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі.

Також, позивач вказав на те, що в порушення вимог Проведення рейдових перевірок №1567, справа була розглянута без належного повідомлення ФОП ОСОБА_1 та без його участі.

Ухвалою від 24.06.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Даною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та витребувано додаткову інформацію.

У встановлений судом строк відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що габаритно-вагового контролю належного позивачу на праві власності транспортного засобу посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області проведено з дотриманням вимог Закону № 2344-ІІІ та Порядку № 1567.

Про розгляд справи про адміністративне правопорушення позивач повідомлявся завчасно та належним чином.

Окремо звертаємо увагу суду, на той факт, що за проханням водія транспортний засіб позивача було зважено двічі. Перший раз об 11:39 год, що підтверджується відеозаписом проведення рейдової перевірки та чеком зважування №67 та другий раз об 7.46 год, що підтверджується відеозаписом проведення рейдової перевірки, чеком зважування №68. При двох, зважування було виявлено факт перевантаження транспортного засобу на строєні осі.

Ухвалою від 29.07.2024 відмовлено позивачу в задоволенні заяви від 26.07.2024 про забезпечення позову.

В подальшому, ухвалою від 31.07.2024 позов забезпечено шляхом зупинення стягнення з ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі постанови №ПШ 036568 від 17.04.2024 Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №127/15307/24.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що ОСОБА_1 на праві власності належать транспортнийо засіб марки MAN реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом OZUNLU реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 та серії НОМЕР_5 (а.с. 12-13).

Як повідомлено представником позивача в позовній заяві, ОСОБА_1 являється платником єдиного податку ІІІ групи та надає послуги з перевезення вантажу.

06.03.2024 ФОП ОСОБА_1 на виконання замовлення ПАТ "Обласний завод залізобетонних виробів і конструкцій" здійснював перевезення щебеню масою брутто 39,54 т з ТОВ "Гранпостач України" вул. Інтернатська с. Грушківці, Хмільницький район, Вінницька область, 22430 до місця розташування замовника у м. Вінниці, що підтверджується наявною в матеріалах справи товарно-транспортною накладною №13697 від 06.03.2024 (а.с. 14).

Під час здійснення перевезення, 06.03.2024 у пункті габаритно-вагового контролю а/д М-21 Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський 286 км +274 м, посадовими особами Відділу нагляду (контролю) у Вінницькій області проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки MAN реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом OZUNLU реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 .

Результати габаритно-вагового контролю відображені у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 06.03.2024 №0052223: повна маса транспортного засобу - 42,02 т., навантаження на осі: 1) 6,6 т; 2) 8,36 т., 3) 9,96 т., 4) 8,06 т., 5) 9,04 т. (а.с. 65).

За результатами габаритно-вагового контролю складений акт №0056654 від 06.03.2024 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, в якому зафіксовано, що проведено габаритно-ваговий контроль вищевказаного транспортного засобу, суб`єкт, що перевіряється - згідно ТТН перевізник ФОП ОСОБА_1 , найменування вантажу щебінь 10*20, нормативно допустима повна маса 40 т., фактична 42 т., осьові навантаження: нормативно допустиме - 11,5/11,5/24, фактичне - 6,6/8,36/27,06 (а.с. 64).

В акті №001196 від 06.03.2024 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, зафіксовано, проведення перевірки вищевказаного транспортного засобу, що належить ОСОБА_1 , водій ОСОБА_2 , та виявлені під час перевірки порушення, відповідальність за які передбачена абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: "перевезення вантажів з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм на 12,75 %".

Листом від 01.04.2024 за вих. №27401/21/24-24 позивача було запрошено для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення (а.с. 70). Однак, вказаний лист 17.04.2024 повернувся за зворотною адресою з відміткою відділення поштового зв`язку "Закінчення встановленого терміну зберігання" (а.с. 71).

На розгляд справи позивач не з`явився.

17.04.2024 Відділом державного нагляду (контролю) у Вінницькій області стосовно ФОП ОСОБА_1 винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 036568, відповідно до якої на підставі абз.15 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" на позивача накладено штраф у розмірі 17000 грн.

Не погодившись з даною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 р. № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), відповідно частини першої статті 29 якого до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Частиною другою статті 29 Закону № 3353-ХІІ встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до частини 11 статті 6 Закону №2344-III державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

За приписами частини 3 статті 6 Закону №2344-III центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 8 Положення №103).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №196-р від 03.03.2020 року «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» погоджено пропозицію Міністерства інфраструктури і Державної служби з безпеки на транспорті щодо утворення територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті як структурних підрозділів апарату Служби, реорганізувавши шляхом злиття відповідні територіальні органи зазначеної Служби.

Установлено, що територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам, що утворюються.

На виконання цього розпорядження Державною службою України з безпеки на транспорті видано наказ №340 від 09.09.2020 року "Про упорядкування структури Укртрансбезпеки", а наказом Державної служби України з безпеки на транспорті №390 від 13.10.2020 року з 15 жовтня 2020 року введено в дію нову структуру Укртрансбезпеки та штатний розпис з урахуванням новоутворених міжрегіональних управлінь. Цим же наказом затверджено Положення про територіальні органи Державної служби України з безпеки на транспорті, яке визначає організаційно-правовий статус, основні завдання, функції, повноваження та організаційні засади діяльності територіальних органів Укртрансбезпеки, утворених відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №196-р від 03.03.2020 року "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті".

Цим Положенням передбачено, що територіальний орган є структурним підрозділом апарату Укртрансбезпеки і забезпечує виконання покладених на Укртрансбезпеку завдань на території Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, а такий, що утворений як міжрегіональний територіальний орган, - на території декількох адміністративно-територіальних одиниць, на які поширюються його повноваження.

Отже, територіальним органам Укртрансбезпеки надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 р. № 1567 (далі - Порядок № 1567), згідно з пунктами 2, 3, 4 якого державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі); державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Частинами чотирнадцятою та сімнадцятою статті 6 Закону № 2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

За визначенням, наведеним в абзаці 54 статті 1 Закону № 2344-III, рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Пунктами 12, 14 Порядку № 1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Згідно з пунктом 15 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567 під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з пунктом 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Відповідно до пунктів 26, 27 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Частиною третьою статті 48 Закону № 2344-III встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону № 3353-ХІІ до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

За приписами частини другої статті 29 Закону № 3353-ХІІ з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 р. «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (далі - Порядок № 879).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 11 пункту 2 Порядку № 879 точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритновагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

У розумінні Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (підпункт 3 пункту 2 Порядку № 879).

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

За змістом пункту 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пункту 20 Порядку №879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до статті 34 Закону №2344-III автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

За змістом частини першої статті 33 Закону № 2344-ІІІ автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Підставою для визначення перевізника відповідачем стала Товарно-транспортна накладна від 26.05.2023 відповідно до якої перевізником зазначений ТОВ «СМАРТ ГРАНІТ», відомості про вантаж - щебінь гранітний.

Статтею 60 Закону №2344-III встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (абз.15 ч.1)

Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255 затверджено Вимоги до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування (далі - Вимоги № 255).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ «Вимоги до пересувного пункту габаритно-вагового контролю» габаритно-ваговий контроль пересувними пунктами здійснюється на спеціально обладнаних ділянках доріг I-IV категорій.

Згідно з пунктом 2 цього розділу Вимог №255 пересувний пункт габаритно-вагового контролю влаштовується на автомобільних дорогах загального користування з урахуванням параметрів видимості для певної категорії дороги згідно з вимогами ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина II. Будівництво» у спеціально обладнаних для проведення габаритно-вагового контролю місцях або на майданчиках для відпочинку, стоянках та майданчиках для короткочасної зупинки автомобілів, обладнаних перехідно-швидкісними смугами.

Пунктом 5 розділу ІІ Вимог № 255 визначено перелік технічного обладнання, яким пересувний пункт повинен бути укомплектований, серед якого, комплект пересувних автомобільних ваг для осьового зважування транспортних засобів у русі, до складу якого входять дві вагові платформи, ваговий індикатор у футлярі та чотири вирівнювальні доріжки.

Вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології (пункт 8 розділу ІІ Вимог № 255).

Згідно з пунктом 9 розділу ІІ Вимог № 255 вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування у русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником.

Аналогічні вимоги визначені і в розділі ІІІ Вимог № 255, які пред`являються до стаціонарного пункту габаритно-вагового контролю, зокрема, щодо облаштування стаціонарного пункту габаритно-вагового контролю стаціонарними вагами для точного зважування транспортних засобів у русі, наявністю свідоцтва про повірку ваг та свідоцтво про державну метрологічну атестацію ваг. При цьому вагове обладнання повинно забезпечувати поосьове зважування в русі і визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше ніж 2 % та дискретністю вимірювання в межах технічних характеристик вагового обладнання, визначених виробником (пункти 2-3 розділу ІІІ Вимог № 255).

Зі змісту позовної заяви слідує, що стороною позивача ставляться під сумнів результати проведеного посадовими особами відповідача 06.03.2024 зважування належного позивачу транспортного засобу з причепом.

Зокрема, представник позивача в позовній заяві повідомив, що при повторному зважуванні в присутності працівників поліції на автомобільних вагах ТВА-80-20-18В (8)- Пф-М04/25(RC3), які перебувають на праві оренди в користуванні ТОВ "Іванківській Кар`єр", вага транспортного засобу з вантажем склала 39,6 т, а самого вантажу 25,6 т, що відповідає ТТН №1369 від 06.03.2024 (а.с. 14).

При цьому, представник позивача зауважила, що вказані ваги в користуванні ТОВ "Іванківській Кар`єр" перебувають на праві оренди згідно договору оренди обладнання №030619 від 03.06.2019 (а.с. 18) та передані в користування на підставі Акту здачі-приймання (а.с. 19). На вищевказані ваги наявна декларація про відповідність (а.с. 22) та 05.10.2023 вони пройшли періодичну повірку, що підтверджується витягом настанови щодо експлуатування ТВТВ 404437НЕ (а.с. 20-21).

Таким чином, стороною позивача наголошено на тому, що належний ФОП " ОСОБА_3 транспортний засіб з причепом, після завантаження щебенем 10*20, в кількості згідно ТТН №13697 від 06.03.2024 був двічі зважений (після завантаження та повторно в присутності працівників поліції) на автомобільних вагах, які пройшли повірку. При цьому результати зважування є однаковими в обох випадках, не перевищують допустимих параметрів та відповідають масі, що відображена в ТТН.

В свою чергу, представник відповідача у відзиві на позовну заяву повідомив, що зважування належного позивачу транспортного засобу з причепом здійснювалось двічі за допомогою приладу №419. На підтвердження справності ваг надано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки №ПМ019204923 від 14.07.2023, яке чинне до 13.07.2024 (а.с. 73).

Також, до матеріалів справи надано два талони зважування транспортного засобу номер: НОМЕР_2 , а саме: №67 від 01.01.2024 та №68 від 06.03.2024 (а.с. 66). Як повідомив представник відповідача, саме відображені у відповідних талонах результати зважування належного позивачу транспортного засобу слугували підставою для формування Акту №0056654 від 06.03.2024 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Разом з тим, досліджуючи надані представником відповідача талони зважування, суди встановлено, що за даними талону №67, останній сформований 01.01.2024 об 00:56 год. містить інформацію про те, що повна маса транспортного засобу номер НОМЕР_2 становить 42180 кг. Натомість, талон №68 сформований 06.03.2024 об 11:45 год. та містить інформацію про те, що повна маса транспортного засобу номер НОМЕР_2 становить 42020 кг.

Таким чином, на підтвердження вірності результатів здійсненого 06.03.2024 первинного та повтоного габаритно-вагового зважування належного позивачу транспортного засобу стороною відповідача надано два талони, які містять різні результати зважування та різні дати їх формування.

Крім того, суд враховує, що саме в зв`язку з незгодою з отриманими результатами габаритно-вагового контролю стороною позивача було викликано працівників поліції та в їх супроводі здійснено повторне зважування на автомобільних вагах, які перебувають в користуванні ТОВ "Іванківській Кар`єр", за результатами якого підтверджено вагові характеристики, які відображені в ТТН №13697 від 06.03.2024.

При цьому, суд критично оцінює доводи представника відповідача щодо відсутності безперервної фіксації руху транспортного засобу з місця проходження габаритно-вагового контролю до місця наступного зважування, адже відповідне переміщення та зважування відбулось з ініціативи та в супроводі працівників поліції, що підтверджується складеною працівником ПОГ СВГ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області Довідкою від 21.03.2024 (а.с. 15).

В суду відсутні підстави вважати ставити під сумнів відображену працівником поліції у відповідній довідці від 21.03.2024 інформацію.

Разом з тим, суд враховує, що посадові особи відповідача були обізнані про незгоду сторони позивача з результатами габаритно-вагового контролю, про виклик у пункт габаритно-вагового контролю працівників поліції та про направлення до належного позивачу транспортного засобу разом з поліцейськими до первинного пункту зважування на автомобільних вагах ТОВ "Іванківській Кар`єр".

Разом з тим, з отриманих від представника відповідача пояснень слідує, що під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідачем не з`ясовано всіх обставин справи, не витребувано в сторони позивача та в поліції інформацію про результати розгляду звернення про невідповідність результатів зважування на вагах №419.

На переконання суду, встановлення таких відомостей в даному випадку при вирішенні справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт є значущим з огляду на суперечливі відомості, які були відображені в талонах №67 та №68 про результати зважування транспортного засобу номер: НОМЕР_2 .

В контексті наведеного варто також відмітити, що доданий до відзиву на позовну заяву, в якості доказу належного повідомлення позивача про розгляд справи, витяг з веб-сайту Укрпошта за трекінгом №637, не дає змогу ідентифікувати кому саме, за якою адресою та якого змісту 02.04.2024 було надіслано поштове відправлення, адже за даними Укрпошти дані про відправлення за номером 637 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

У контексті фактичних обставин цієї справи слід визнати, що відповідачем в повні мірі не доведено перевезення позивачем вантажу з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а при

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах постанова №ПШ 036568 від 17.04.2024 прийнята відповідачем без врахування всіх обставин, тобто без дотриманням вимог частини 2 статті 2 КАС України, що свідчить про протиправність такої, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно інших пояснень та аргументів сторін, суд вважає, що вони не мають вирішального значення для вирішення спору.

Так, Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області № ПШ 036568 від 17.04.2024 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області (вул. В. Порика, 29, м. Вінниця, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна