Справа № 520/25602/24
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

20 листопада 2024 р. справа № 520/25602/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Начальника Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області Горбачова Олександра Васильовича (вул. Дніпровська, буд. 211, м. Мерефа, Харківський р-н, Харківська обл., 62472) , Начальника Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області Плотнікова Дмитра Віталійовича (вул. Алчевських, буд. 49,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61002), Голови Національної поліції України ОСОБА_2 (вул. Богомольця Академіка, 10, м. Київ, 01024) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Начальника Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , Начальника Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області Плотнікова Дмитра Віталійовича, Голови Національної поліції України Вигівського Івана Михайловича, в якому просить суд:

- визнати дії начальника ВП№3 ХРУП№1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 щодо розгляду скарг ОСОБА_1 на його бездіяльність, які подано за телефонами « 102» та від 02.07.2024 і зареєстровано в ВП№3 ХРУП№1 ГУНП в Харківській області як ЖЄО №3838, №3845 02.07.2024 року та №6092 від 09.07.2024 року самим ОСОБА_5 , таким що порушили права позивача гарантовані ст. 40 Конституції України;

- визнати дії начальника ХРУП№1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.07.2024 року, за якою зроблено ОСОБА_6 висновок, що в будівлі ВП№3 ХРУП№1 ГУНП в Харківській області стосовно події не прийняття Повідомлення про корупційне правопорушення від 02.07.2024 року, мною надано недостовірну інформацію, таким що порушило право позивача гарантоване ст. 40 Конституції України;

- визнати бездіяльність голови Національної поліції України І. Виговського, стосовно не організації роботи підконтрольна йому підрозділів відповідно положень Конституції та законів України, які стали причиною не прийняття 02.07.2024 року, у будівлі ВП№3 ХРУП№1 ГУНП в Харківській області мого Повідомлення про корупційне правопорушення та стосовно розгляду скарг ОСОБА_1 на означену дію ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з порушенням вимог ст. 40 Конституції України неправомірною;

- зобов`язати голову Національної поліції України І. Виговського розглянути питання щодо відповідності займаним посадам начальника ВП№3 ХРУП№1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 та начальника ХРУП№1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 ;

- зобов`язати голову Національної поліції України І. Виговського забезпечити виконання вимог ЗУ «Про запобігання корупції» в підрозділах поліції, яке стосується прийому звернень громадян, що повідомляють цю установу поліції, про корупційні дії, з суворим дотриманням прав викривачів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з метою подання повідомлення про корупційне кримінальне правопорушення прибув до ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області. На посту №1 позивач повідомив про мету приходу поліцейських і просив організувати прийом повідомлення про корупційне кримінальне правопорушення, відповідною особою (слідчим) по формі передбаченій Законом України "Про запобігання корупції". Позивач вказує, що поліцейські повідомили з цього приводу керівництво, проте як зазначає позивач, до нього не вийшла особа, яка повинна прийняте вказане повідомлення. Позивач зазначає, що для вирішення питання про прийняття повідомлення він два рази телефонував на номер "102", де його звернення зареєстровано за №145445337, №14542939 і передано на реагування черговому ВП №3 ОСОБА_7 , який зареєстрував повідомлення в ЖЄО №5838 та №5845, проте позивач зазначає, що ОСОБА_8 ніяк не відреагував на ці повідомлення. Позивач зазначає, що він зателефонував на гарячу лінію НП України з телефоном НОМЕР_2 , де його звернення зареєстровано за №994552, позивач записав в книгу скарг та пропозицій ВП №3 дві скарги стовно відмови у прийнятті повідомлення про корупційне правопорушення.

У позовній заяві позивач зазначає, що наступного дня вищезазначене повідомлення подав до прокуратури Харківської окружної прокуратури Харківської області, за яким в подальшому на підставі судового рішення, зареєстровано кримінальне провадження №000126 від 17.07.2024. Позивач в позові вказує, що він подав заяву до ВВБ ДВБ НП України в Харківській області з приводу протиправної діяльності керівництва ВП №3 стосовно приховування корупції, шляхом ігнорування прийняття повідомлень про корупцію. Позивач вказує, що вищезазначену заяву розглянуто ОСОБА_9 та надав відповідь, що викладена інформація позивача не знайшла свого підтвердження. Також позивач зазначає, що отримав відповідь ОСОБА_4 , відповідно до якої останній повідомив про те, що проводилась перевірка за скаргою позивача, яка надійшла до ВП№3 від 09.07.2024, що викладені факти в скарзі позивача не знайшли свого підтвердження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Головне управління Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України у Харківській області та Начальник Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_10 надали відзиви на позовну заву, в якому заперечували проти заявлених позовних вимог, з огляду на те, що 22.07.2024 до Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області з ГУНП в Харківській області надійшла резолюція генерала поліції третього рангу ОСОБА_11 , від 11.07.2024 № Р-873, зареєстрована в СДЗ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області від 22.07.2024 № 7095 щодо призначення службового розслідування за зверненням ОСОБА_1 щодо можливих неправомірних дій з боку окремих поліцейських відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області. Відповідачі зазначають, що 29.07.2024 наказом Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області № 473 призначено службове розслідування та визначено склад дисциплінарної комісії в ході службового розслідування установлено, що 02.07.2024 о 08.50 ОСОБА_1 , прибув до відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області з метою подати слідчому повідомлення про корупційне кримінальне правопорушення. На першому посту ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області він пояснив причину відвідування поліції і попросив викликати слідчого, для передачі йому свого повідомлення і оформлення відповідних документів про його прийняття. Поліцейський повідомив позивача про те, що СОГ на виїзді. Він зазначив, що приїжджати до нього не потрібно, а потрібно запросити слідчого на перший пост де вирішити питання про прийняття його повідомлення. Через декілька хвилин до нього підійшла жінка в цивільному одязі та запитала в нього, що трапилось, а також зміст його повідомлення. Вказана жінка не представилась, а просто сказала, що вона слідчий. Він зробив жінці зауваження стосовно її бажання прослухати зміст його повідомлення в публічному місці та запропонував прийняти його повідомлення згідно норм КПК України. Після чого вона пішла в приміщення ВП. Зачекавши 20 хв. він зателефонував на лінію « 102» і повідомив, про подію та просив допомогти розв`язати питання щодо прийняття повідомлення відповідно норм КПК України. Його повідомлення було зареєстроване за № 145445337 о 09.19. Питання не вирішувалось і він знову зателефонував на « 102» Повідомлення зареєстровано за № 145452939 віл 09.59. Питання знов не вирішувалось. Він намагався вирішити питання під час спілкуванням з черговим ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 однак останній ігнорував спілкування із заявником. Тому він о 10.20 зателефонував на гарячу лінію НПУ. Окрім цього ним зроблено запис в книгу скарг та пропозицій яка чомусь не була в публічному доступі, а приховувалась у чергового ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області. Він зробив о 10.30 останній запис у книгу скарг і пропозицій і розуміючи, що до нього ніхто не вийде, а ОСОБА_7 питання вирішувати не буде тому подальше його перебування у ВП є марною тратою часу. Зазначене вказує на наявність сформованої системи протиправної діяльності керівного складу ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, які шляхом не прийняття повідомлень про корупційну протиправну діяльність приховують корупційні прояви.

У зв`язку із викладеним заявник просить здійснити перевірку стосовно його заяви, а також протиправної діяльності, яка організована начальником ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , а також ОСОБА_12 , які використовують свої повноваження на приховування корупції та впливають на підлеглих та вжити заходів реагування до вказаних поліцейських. Як додаток надав повідомлення про корупційне правопорушення яке не мав можливості надати слідчому ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Відповідачі зазначають, що в ході службового розслідування від заступника начальника СМ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_13 отримано довідку від 31.07.2024 № 9915/119-90/25- 2024 в ході вивчення якої встановлено, що 16.07.2024 до відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшла Ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.07.2024 справа № 639/3997/24 щодо зобов`язання прокурора внести відомості до ЄРДР за повідомленням ОСОБА_1 від 03.07.2024 щодо можливої розтрати коштів посадовими особами Височанської селищної ради Харківського району Харківської області при реалізації програми «Шкільний автобус». Опитати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході службового розслідування не надалось можливим так, як останній від надання письмового пояснення відмовився в ході телефонної розмови за № повідомив, що прибути до Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області не може за станом здоров`я, а всю необхідну інформацію виклав у своєму зверненні.

Представник зазначає, що в ході службового розслідування опитана в телефонному режимі в ході службового розслідування заступник начальника - начальник СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_12 з приводу звернення ОСОБА_1 щодо можливого порушення законодавства в аспекті зловживання службовим становищем з її боку, а також з боку начальника ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 повністю заперечила вчинення незаконних дій зі свого боку, а також з боку полковника поліції ОСОБА_3 , а також додала, що багаточисельні звернення ОСОБА_1 , під час перевірок жодного разу свого об`єктивного підтвердження не знайшли.

Опитаний в телефонному режимі в ході службового розслідування начальник відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_3 повністю заперечив вчинення незаконних дій зі свого боку, з боку полковника поліції ОСОБА_12 , а також підлеглих поліцейських та пояснив, що під час перевірок за багаточисельними зверненнями ОСОБА_1 , факти, викладені у його зверненнях, під час перевірок жодного разу свого об`єктивного підтвердження не знайшли.

Перевірки за зверненнями проведені відповідно до ЗУ «Про Звернення громадян», за результатами заявникові направлялись відповіді.

Опитаний в ході службового розслідування інспектор черговий ЧЧ СМ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_7 пояснив, що 02.07.2024 він заступив на добове чергування в якості старшого інспектора чергового ЧЧ СМ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області о 09.19 до ЧЧ зі служби « 102» надійшло повідомлення ОСОБА_1 , який скаржився на те, що в нього не приймають заяву у ВП № З Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області в цей час на першому посту ніс службу інспектор з інформаційної підтримки Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_14 , яка запропонувала заявникові скласти протокол про кримінальне правопорушення разом із заявником однак ОСОБА_1 , відмовився та повідомив, що вона не уповноважена складати вказаний протокол та має бажання скласти протокол та повідомити його зміст лише черговому слідчому. Однак у цей час черговий слідчий був задіяний на відпрацюванні виклику про, що було повідомлено ОСОБА_1 .

Після чого лейтенант поліції ОСОБА_14 , попросила Слідчого СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_15 прийняти заяву у ОСОБА_1 однак останній від подачі заяви слідчому відмовився не зазначивши причини. Йому було запропоновано зачекати на прибуття чергового слідчого однак останній відмовився та почав телефонувати на лінію « 102» з приводу того, що поліцейські ВП № З Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області не приймають його заяву.

Опитана в ході службового розслідування інспектор з інформаційної підтримки Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_14 пояснила, що 02.07.2024 заступила на добове чергування. Приблизно о 09.00 до ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області прийшов ОСОБА_1 та повідомив про те, що хоче подати заяву про вчинення кримінального правопорушення, зміст якої не пояснив. Після чого вона запропонувала скласти з ним протокол про кримінальне правопорушення однак ОСОБА_1 , відмовився та повідомив, що вона не уповноважена складати вказаний протокол та має бажання скласти протокол та повідомити його зміст черговому слідчому. Однак у цей час черговий слідчий був задіяний на відпрацюванні виклику про, що було повідомлено ОСОБА_1 .

Після чого вона попросила Слідчого СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_15 прийняти заяву у ОСОБА_1 однак останній від подачі заяви слідчому відмовився не зазначивши причини. Йому було запропоновано зачекати на прибуття чергового слідчого однак останній відмовився та почав телефонувати на лінію « 102» з приводу того, що поліцейські ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області не приймають його заяву.

Окрім цього в ході службового розслідування отримано довідку «Про результати перевірки матеріалів ІКС ЄО ІПНП від 02.07.2024 № 5835, 5845» в ході вивчення якої встановлено, що 02.07.2024 ОСОБА_1 , прибув до ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, для написання заяви зміст якої не повідомив, поліцейській які несли службу на 1 посту запропонували йому прийняти заяву однак ОСОБА_1 повідомив, що звернення надасть лише черговому слідчому, який знаходився на виклику, начальником слідчого відділу виділено слідчого для прийняття заяви, але останній від подачі заяви відмовився та почав телефонувати на спецлінію « 102» зі скаргами, а також залишив дві скарги у книзі скарг і пропозицій, а також надав 4 заяви у друкованому вигляді ( вх. Р - 850, Р -851, Р - 852, Р - 853), які були зареєстровані належним чином.

Під час розгляду звернень від 02.07.2024 № 5835, 5845 будь яких актів порушення службової дисципліни з боку поліцейських ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області не встановлено.

Відповідачі зазначили, що за результатами проведення службового розслідування інформація, викладена у зверненні ОСОБА_1 щодо можливих неправомірних дій з боку начальника відділу поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 , заступника начальника - начальника СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_12 , а також інших поліцейських ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області свого об`єктивного підтвердження не знайшла, ознак дисциплінарних проступків та порушень службової дисципліни в діях поліцейських не встановлено. Таким чином, звернення ОСОБА_1 щодо можливих неправомірних дій з боку начальника відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 , заступника начальника - начальника СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_12 , а також інших поліцейських ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області розглянуто повно та всебічно відповідачем у відповідності з вимогами чинного законодавства. За результатами розгляду звернення заявнику надана письмова відповідь у встановлений законом строк.

Відповідачем Начальником Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 надано відзив на позовну заву, в якому заперечував проти заявлених позовних вимог, з огляду на те, що при зверненні до працівників поліції, які несли службу 02.07.2024, ОСОБА_1 в грубій формі вимагав «...надати йому виключно або слідчого, або начальника райвідділу...», так як, за переконанням останнього, «...тільки вони є особами, уповноваженими на прийняття повідомлень про корупційні правопорушення...». На роз`яснення інспектора з інформаційної підтримки ВП № З ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 , щодо того, що згідно закону «Про звернення громадян», а також Закону України «Про Національну поліцію», кожен поліцейський являється особою, уповноваженою на прийняття заяв, в тому числі і про корупційні правопорушення, та на прохання повідомити причину звернення та короткі обставини для відповідної їх реєстрації у органі поліції, позивач ОСОБА_1 не відреагував і попередив поліцейських, що «...нікому, окрім слідчого або начальника райвідділу зазначену Інформацію він не повідомить», у випадку неприйняття його заяви особами, яких він вимагає викликати, буде скаржитись. На роз`яснення ОСОБА_16 стосовно того, що існують канали онлайн-зв`язку, анонімні гарячі лінії, електронні поштові скриньки та інше, і пропозицію надати практичну допомогу у відправленні повідомлення ОСОБА_1 саме таким каналом зв`язку з будівлі ВП № 3, ОСОБА_1 відповів відмовою. Аналогічна ситуація мала місце, коли ОСОБА_17 повідомила ОСОБА_1 про телефон 0-800-50-02-02 спеціальної «гарячої лінії» НАЗК. При цьому переконання позивача ОСОБА_1 не відповідають дійсності, так як жодним чинним нормативно - правовим актом, зокрема і внутрішніми наказами або розпорядженнями ГУНП в Харківській області, не передбачено закріплення у територіальних підрозділах поліції осіб, відповідальних або спеціально уповноважених на прийняття заяв про вчинення корупційних правопорушень, так як будь - який працівник Національної поліції України уповноважений на прийняття заяв та повідомлень від громадян, зокрема, і про вчинення кримінальних правопорушень. У зв`язку із відмовою позивача надати працівникам поліції письмову заяву або написати таку заяву працівниками поліції, а також сам факт ненадання, навіть в усній формі, відомостей про вчинене корупційне правопорушення працівникам поліції позивачем ОСОБА_1 , унеможливлював факт його реєстрації та подальшого розгляду органами поліції.

Відповідач зазначає, щодо надання відповіді позивачу ОСОБА_1 за підписом відповідача ОСОБА_3 за фактами його звернень на лінію « 102», які мали місце 02.07.2024, твердження ОСОБА_1 , що він скаржився саме на відповідача, також не відповідає дійсності, так як ОСОБА_1 скаржився на сам факт неприйняття його заяви працівниками поліції, без конкретизування осіб.

Позивачем подано заяви від 14.10.2024 за вих. №01-26/101803/24 та №01-26/101805/24, в яких останній просив суд не брати до уваги відзиви на позовну заяву надані ОСОБА_5 , оскільки зазначені відзиви не є процесуальним документом та не відповідають вимогам КАС України.

Через канцелярію суду 23.10.2024 позивачем подано заяву, в якій просив суд не брати до уваги відзив на позовну заяву наданий ОСОБА_6 , оскільки зазначений відзив не є процесуальним документом та не відповідає вимогам КАС України.

Представником відповідача Голови Національної поліції України ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти заявлених позовних вимог, з огляду на те, що позивач не вказує які саме його індивідуальні права та/або інтереси порушено рішеннями, діями (бездіяльністю) саме Голови НПУ та у який спосіб, де, як, коли, з урахуванням, що згідно фактичних обставин справи до Голови НПУ позивач не звертався, що свідчить про те, що жодних правовідносин між позивачем та Головою НПУ на даний час не виникло та фактично не існує. Представник зазначає, що Голова НПУ не має відношення до спірних правовідносин, які виникли між позивачем стосовно неналежного, на його думку, прийняття (неприйняття) у нього іншими відповідачами повідомлення про корупційне правопорушення та неналежний розгляд його скарг, оскільки позивач до Голови НПУ такі дії (бездіяльність) не оскаржував, звернень (заяв, клопотань, скарг та пропозицій) у встановленому порядку не подавав.

Представник зазначає, що відповідно до листів Департаменту головної інспекції та дотримання прав людини від 02.10.2024 № 87216-2024, Департаменту внутрішньої безпеки від 04.10.2024 № 34724-2024 та Головного слідчого управління НПУ від 02.10.2024 № 87204-2024 зазначено наступне: згідно позову, протиправні дії поліцейських виразилися у неприйняті у позивача 02.07.2024 працівниками поліції відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області повідомлення про корупційне кримінальне правопорушення у відділі освіти Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, неналежному розгляді його повідомлень на спецлінію « 102» (зареєстрованих в ІКС ІПНП від 02.07.2024 № 5838, 5845), звернень поданих на «гарячу лінію» Національної поліції від 02.07.2024 та до Управління внутрішньої безпеки в Харківській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Разом з тим, відділом поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області 19.07.2024 за № 9412/119-90/01/25-2024 (за результатами розгляду матеріалів ЄО від 02.07.2024 № 5838,5845) позивачу надано письмову відповідь про результати розгляду його звернень від 02.07.2024, згідно якої фактів та ознак порушення поліцейськими відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області чинного законодавства не встановлено.

Крім цього, позивач 02.07.2024 звернувся на «гарячу лінію» Національної поліції України про те, що 02.07.2024 не приймають звернення заявника про корупційне кримінальне правопорушення та кримінальне правопорушення. Про результати розгляду вказаного звернення відділом поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області поінформовано позивача листом від 15.07.2024 № 9206/119-90/01/12- 2024, відповідно до якого факти, що викладені у скарзі заявника не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Також, 03.07.2024 до Харківського управління внутрішньої безпеки Департаменту внутрішньої безпеки НПУ надійшло звернення позивача від 03.07.2024 щодо можливих протиправних дій працівників відділу поліції № 3 Харківського РУП № І ГУНП в Харківській області, а також з інших питань. За фактами вказаними у даному зверненні призначено службове розслідування, за результатами проведення якого, інформація, викладена у зверненні позивача щодо можливих неправомірних дій поліцейських свого об`єктивного підтвердження не знайшла. Ознак дисциплінарних проступків та порушень службової дисципліни в діях поліцейських не встановлено.

Про результати службового розслідування заявника поінформовано листом від 02.08.2024 № Р-1024/119/61-2024.

Представник зазначає, що Харківською окружною прокуратурою Харківської області 17.07.2024 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.07.2024 у справі № 639/3997/24 до ЄРДР внесені відомості за повідомленням позивача від 03.07.2024 та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000126 за фактом розтрати коштів посадовими особами Височанської селищної ради Харківського району Харківської області при реалізації програми «Шкільний автобус». 17.07.2024 подальше досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доручено ВП № З ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області. На цей час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.

Крім того, Харківською окружною прокуратурою Харківської області, після внесення відомостей до ЄРДР не направлялось повідомлення до НАЗК про визнання ОСОБА_1 викривачем по кримінальному провадженню, в матеріалах кримінального провадження таке повідомлення відсутнє.

19.07.2024 слідчим СВ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області винесена постанова про відмову у визнанні викривачем ОСОБА_1

ОСОБА_1 оскаржив постанову слідчого про відмову у визнанні його викривачем до слідчого судці Харківського районного суду в Харківській області (справа № 635/7422/24).

Згідно з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалами слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 13.08.2024 у справі № 635/7422/24 відмовлено у задоволенні скарги позивача на бездіяльність слідчого СВ Відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області щодо неповідомлення НАЗК про початок проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000126 від 17.07.2024 а також у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого СВ Відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 в Харківській області, що полягала в не наданні відповіді на його заяву від 26.07.2024 щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000126 від 17.07.2024. Також, 29.08.2024 слідчим суддею Харківського районного суду Харківської області у справі № 635/7422/24, відмовлено позивачу у відкритті провадження в частині скасування постанови слідчого про відмову у визнанні його викривачем. Водночас, ухвалою 17.09.2024 у справі № 635/7422/24 слідчий суддя Харківського районного суду Харківської області відмовив у задоволенні скарги позивача щодо зобов`язання слідчого СВ Відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області В. Приходька повідомити письмово НАЗК про початок проведення досудового розслідування за участі викривача ОСОБА_1 по кримінальному провадженню № 0000126 від 17.07.2024.

Згідно інформації з ІКС ІПНП у 2024 році ОСОБА_1 за телефонним номером екстреної служби « 102» подав 7 звернень (скарг), які було зареєстровано до ЄО відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Упродовж 2024 року в службі діловодства відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області зареєстровано 33 звернення (скарги) позивача.

За результатами перевірок, інформація, зазначена у вказаних звернення ОСОБА_18 жодного разу не знаходила свого підтвердження. Вищевказані фактичні обставини додатково підтверджують відсутність підстав стверджувати про порушення будь-яких прав та інтересів позивача саме Головою НПУ та відсутність публічно-правового спору між позивачем та Головою НПУ, а також жодних спірних правовідносин щодо заявлених позивачем предмету та підстав позову.

Позивачем подано до суду заяву від 29.10.2024, в якій просив суд не брати до уваги відзив на позовну заяву наданий ОСОБА_6 , оскільки зазначений відзив не є процесуальним документом та не відповідає вимогам КАС України.

04 листопада 2024 року позивачем подано до суду заяву в якій просив суд не брати до уваги відзив на позовну заяву наданий ОСОБА_19 , оскільки зазначений відзив не є процесуальним документом та не відповідає вимогам КАС України.

Також позивачем 04.11.2024 подано пояснення, в яких він просив суд задовольнити позові вимоги з підстава зазначених у позовній заяві та у наданих пояснення по справі.

Аргументи позивача стосовно не відповідності відзивів статті 162 КАС України, суд вважає не прийнятними, адже не прийняття таких заяв по суті справи було б проявом надмірного формалізму, оскільки відзиви не містять суттєвих недоліків, відображають правову позицію відповідачів та були надіслані учасникам справи.

Інші заяви по суті справи сторони до суду не подавали.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши доводи позову, відзивів, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Учасниками справи не заперечувалося та зазначено у заявах по суті справі, що 02.07.2024 о 08.50 ОСОБА_1 , прибув до відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області з метою подати слідчому повідомлення про корупційне кримінальне правопорушення. На першому посту ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області він пояснив причину відвідування поліції і попросив викликати слідчого, для передачі йому свого повідомлення і оформлення відповідних документів про його прийняття. ОСОБА_1 для вирішення питання про прийняття в нього повідомлення про кримінальне правопорушення двічі зателефонував на номер 102 і повідомив про подію та просив допомогти розв`язати питання щодо прийняття повідомлення відповідно норм КПК України, повідомлення зареєстровані за № 145445337 о 09.19 та за № 145452939 віл 09.59 та зареєстровані в ЖЄО №5838 та №5845. Позивач звертався на гарячу лінію Національної поліції України з телефоном , де його звернення зареєстровано за №994552.

Судом встановлено, що 03 липня 2024 року позивачем подано заяву до Харківського управління внутрішньої безпеки Департаменту внутрішньої безпеки НПУ щодо можливих протиправних дій працівників відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, а також з інших питань.

Листом від 15.07.2024 № 9206/119-90/01/12- 2024 відділом поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області поінформовано позивача про результати розгляду вказаного звернення, відповідно до якого факти, що викладені у скарзі заявника, не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Листом від 19.07.2024 за № 9412/119-90/01/25-2024 відділом поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області за результатами розгляду матеріалів ЄО від 02.07.2024 № 5838,5845 позивачу надано письмову відповідь про результати розгляду його звернень від 02.07.2024, згідно якої фактів та ознак порушення поліцейськими відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області чинного законодавства не встановлено.

Листом від 02.08.2024 № Р-1024/119/61-2024 відділ поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області повідомили позивача про результати службового розслідування, за результатами проведення якого, інформація, викладена у зверненні позивача щодо можливих неправомірних дій поліцейських свого об`єктивного підтвердження не знайшла. Ознак дисциплінарних проступків та порушень службової дисципліни в діях поліцейських не встановлено.

Не погоджуючись із зазначеним, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 № 1700-VII (далі - Закон "Про запобігання корупції").

За приписами статті 1 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що:

корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей;

правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими та представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Відповідно до вимог пункті 1 частини 1 статті 3 Закону "Про запобігання корупції" суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі: ґ) судді, судді Конституційного Суду України, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої ради правосуддя, посадові особи секретаріату Вищої ради правосуддя, Голова, заступник Голови, члени, інспектори Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, посадові особи секретаріату цієї Комісії, посадові особи Державної судової адміністрації України, присяжні (під час виконання ними обов`язків у суді);

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1700-VII Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

У ст. 11 Закону встановлено перелік повноважень Національного агентства як державного органу, що по суті є визначенням його владних управлінських функцій.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 11 Закону до повноважень Національного агентства, з-поміж іншого, належить отримання та розгляд повідомлень, здійснення співпраці з викривачами, участь у забезпеченні їх правового та іншого захисту, перевірка дотримання законодавства з питань захисту викривачів, внесення приписів з вимогою про усунення порушень трудових (звільнення, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова у призначенні на вищу посаду, зменшення заробітної плати тощо) та інших прав викривачів і притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні їхніх прав, у зв`язку з такими повідомленнями (п. 13); надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів (п.15).

Згідно п.1 ч.1 ст. 21 Закону "Про запобігання корупції" громадські об`єднання, їх члени або уповноважені представники, а також окремі громадяни в діяльності щодо запобігання корупції мають право:1) повідомляти про виявлені факти вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, реальний, потенційний конфлікт інтересів спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, Національному агентству, керівництву чи іншим представникам органу, підприємства, установи чи організації, в яких були вчинені ці правопорушення або у працівників яких наявний конфлікт інтересів, а також громадськості.

Відповідно до ч.1 статті 53-1 "Про запобігання корупції" забезпечення умов для повідомлення інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, юридичні особи публічного права та юридичні особи, зазначені в частині другій статті 62 цього Закону, зобов`язані забезпечити функціонування внутрішніх каналів повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону.

Органи прокуратури, Національна поліція, Національне антикорупційне бюро України, Державне бюро розслідувань та Національне агентство зобов`язані забезпечити функціонування внутрішніх і регулярних каналів повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону.

Відповідно до ч.2 статті 53-1 "Про запобігання корупції" Подання повідомлень (у тому числі анонімних) через внутрішні канали повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону здійснюється через відкритий для цілодобового доступу Єдиний портал повідомлень викривачів та спеціальні телефонні лінії.

Інформація про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, отримана через регулярні канали повідомлення такої інформації, вноситься до Єдиного порталу повідомлень викривачів уповноваженими на це особами відповідних суб`єктів.

При використанні особами будь-яких інших способів здійснення повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону (направлення повідомлення, у тому числі анонімного, у паперовій або електронній формі чи здійснення повідомлення на особистому прийомі, через спеціальну телефонну лінію тощо) їм гарантуються дотримання умов конфіденційності та анонімності, а також внесення цієї інформації до Єдиного порталу повідомлень викривачів уповноваженими на це особами відповідних суб`єктів не пізніше наступного робочого дня з моменту її отримання.

При використанні особою зовнішніх каналів здійснення повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону внесення інформації до Єдиного порталу повідомлень викривачів здійснюється не пізніше наступного робочого дня з моменту її виявлення уповноваженою особою суб`єкта, до повноважень якого належить здійснення розгляду чи розслідування фактів, викладених у повідомленні.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем для вирішення питання про прийняття в нього повідомлення про кримінальне правопорушення подано скарги за телефоном 102, де його звернення зареєстровано за №145445337, №14542939 і зареєстровано повідомлення в ЖЄО №5838 та №5845.

Судом з матеріал справи встановлено, що зазначені скарги позивача розглянуто про що надано лист відділом поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області 19.07.2024 за № 9412/119-90/01/25-2024 (за результатами розгляду матеріалів ЄО від 02.07.2024 № 5838,5845) позивачу надано письмову відповідь про результати розгляду його звернень від 02.07.2024, згідно якої фактів та ознак порушення поліцейськими відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області чинного законодавства не встановлено.

03.07.2024 позивачем подано звернення щодо можливих протиправних дій працівників відділу поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, а також з інших питань.

Судом встановлено, що за фактам вказаними у вищезазначеному зверненні призначено службове розслідування, за результатами проведення якого, інформація, викладена у зверненні позивача щодо можливих неправомірних дій поліцейських свого об`єктивного підтвердження не знайшла. Ознак дисциплінарних проступків та порушень службової дисципліни в діях поліцейських не встановлено.

За результатами проведення службового від 02.08.2024 розслідування інформація, викладена у зверненні ОСОБА_1 щодо можливих неправомірних дій з боку начальника відділу поліції № 3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 , заступника начальника - начальника СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_12 , а також інших поліцейських ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області свого об`єктивного підтвердження не знайшла, ознак дисциплінарних проступків та порушень службової дисципліни в діях поліцейських не встановлено. Таким чином звернення ОСОБА_1 щодо можливих неправомірних дій з боку начальника відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_3 , заступника начальника - начальника СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_12 , а також інших поліцейських ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області розглянуто повно та всебічно відповідачем у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Про результати службового розслідування заявника поінформовано листом від 02.08.2024 № Р-1024/119/61-2024.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем розглянуто зазначені скарги позивача, надано відповідь та проведено службове розслідування.

Щодо позовних вимог позивача про визнання бездіяльності голови Національної поліції України І. Виговського, стосовно не організації роботи підконтрольна йому підрозділів відповідно положень Конституції та законів України, які стали причиною не прийняття 02.07.2024 року, у будівлі ВП№3 ХРУП№1 ГУНП в Харківській області мого Повідомлення про корупційне правопорушення та стосовно розгляду скарг ОСОБА_1 на означену дію О. Горбачовим та ОСОБА_6 з порушенням вимог ст. 40 Конституції України неправомірною, суд зазначає таке.

З аналізу змісту спірних правовідносин, обґрунтування позову та доданих матеріалів вбачається, що Головою НПУ по відношенню до позивача у сфері публічно-правових відносин жодного рішення не приймалося, протиправних дій чи бездіяльності не здійснювалося, що виключає факт порушення останнім прав та інтересів позивача.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, серед іншого, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: серед іншого, принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі.

За змістом пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Статтею 5 КАС України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, у Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Верховний Суд України в постанові від 15.12.2015 у справі № 800/206/15 вказав нате, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

У пункті 53 рішення від 08.04.2010 у справі "Меньшакова проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету, за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (пункт 57 рішення Європейського суду з прав людини від 28.05.85 у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom), Series A, № 93).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, у розумінні положень статті 4 КАС України, Голова НПУ відносно позивача не є та не може бути суб`єктом владних повноважень, оскільки жодних публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, участі не приймав.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

Тобто, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Поняття законного (охоронюваного законом) інтересу міститься в рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі № 1-10/2004, згідно з яким поняття "охоронюваний законом Інтерес" у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції І законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 N 18-рп/2004 поняття "порушене право", за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес".

Конституційний Суд України у пункті 3.6 мотивувальної частини Рішення від 01.12.2004 № 18-рп/2004 зазначив про те, що інтерес, навіть перебуваючи під охороною закону чи права, на відміну від суб`єктивного права, не має такої правової можливості, як останнє, оскільки не забезпечується юридичним обов`язком іншої сторони. Законний інтерес відбиває лише легітимне прагнення свого носія до того, що не заборонено законом, тобто тільки його бажання, мрію, потяг до нього, а отже й не юридичну, а фактичну (соціальну) можливість. Відмінність такого блага від блага, яке охоплюється змістом суб`єктивного права, полягає в тому, що користування благом, на яке особа має право, визначається можливістю в межах закону, а до якого має законний інтерес без вимог певних дій від інших осіб або чітко встановлених меж поведінки.

Отже, законний (охоронюваний законом) інтерес виражається у можливостях суб`єкта права користуватися певним соціальним благом, не вимагаючи певних дій від інших осіб і лише за певних умов маючи можливість звертатися за захистом цього інтересу до суду з метою задоволення своїх потреб, які не суперечать суспільним.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачем в цій справі не зазначено, які саме його права та охоронювані законом інтереси порушено Головою Національної поліції України, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про не обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Начальника Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області Горбачова Олександра Васильовича (вул. Дніпровська, буд. 211, м. Мерефа, Харківський р-н, Харківська обл., 62472) , Начальника Харківського районного управління поліції №1 ГУ НП в Харківській області Плотнікова Дмитра Віталійовича (вул. Алчевських, буд. 49,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61002), Голови Національної поліції України ОСОБА_2 (вул. Богомольця Академіка, 10, м. Київ, 01024) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 20 листопада 2024 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ