Справа № 520/8192/24
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 р. Справа № 520/8192/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2024, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків, по справі № 520/8192/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошову винагороду в розмірі 100000 гривень на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 03.07.2023 по 14.07.2023, з 14.08.2023 по 31.08.2023, 31.08.2023 по 30.09.2023, з 29.09.2023 по 30.10.2023, з 31.10.2023 по 30.11.2023, з 05.12.2023 по 28.12.2023, з 29.12.2023 по 08.01.2024, з 07.01.2024 по 30.01.2024 та з 30.01.2024 по 11.03.2024 відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову винагороду в розмірі 100000 гривень на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 03.07.2023 по 14.07.2023, з 14.08.2023 по 31.08.2023, 31.08.2023 по 30.09.2023, з 29.09.2023 по 30.10.2023, з 31.10.2023 по 30.11.2023, з 05.12.2023 по 28.12.2023, з 29.12.2023 по 08.01.2024, з 07.01.2024 по 30.01.2024 та з 30.01.2024 по 11.03.2024 відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування грошового забезпечення позивачу з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інших виплат, які розраховуються з урахуванням посадового окладу, з 24.02.2022 по 31.03.2024, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року (2481 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інших виплат, які розраховуються з урахуванням посадового окладу, з 24.09.2022 по 31.03.2024, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року (2684 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 частково задоволено позов.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 08.03.2022 року до 31.03.2024 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (з урахуванням раніше сплачених сум) за періоди: з 08.03.2022 року по 31.12.2022 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704; з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704; з 01.01.2024 року до 31.03.2024 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" на 01 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової винагороди в розмірі 100000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 03.07.2023 по 14.07.2023, з 31.08.2023 по 29.09.2023, з 05.12.2023 по 28.12.2023, з 07.01.2024 по 30.01.2024 та з 30.01.2024 по 11.03.2024 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову винагороду в розмірі 100000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 03.07.2023 по 14.07.2023, з 31.08.2023 по 29.09.2023, з 05.12.2023 по 28.12.2023, з 07.01.2024 по 30.01.2024 та з 30.01.2024 по 11.03.2024 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та невірно застосовано норми матеріального права. Так, грошове забезпечення позивача було розраховано у відповідності до норм чинного законодавства, Судом не надано належної оцінки приписам законів про держбюджет на відповідні роки, враховуючи дані правовідносини. Крім того судом не враховано, що Постановою КМУ від 12.05.2023 № 481 було внесено зміну до п. 4 Постанови КМУ №704 з 20.05.2023 змінений.

Також зазначає, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно - господарської діяльності) від 29.02.2024 року № 107 «Про вирішення фінансово-економічних питань по окремим військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 у лютому 2024 року» позивачу нараховано додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн військовослужбовцю Військової частини НОМЕР_1 за час лікування у зв`язку з отриманням поранення у розрахунку на місяць пропорційно часу лікування, згідно наданих уточнених даних, а саме за періоди: 14.08.2023 - 30.08.2023, 30.09.2023 - 30.09.2023, 01.10.2023 - 29.10.2023, 01.11.2023 - 30.11.2023. п. 1-2 постанови КМУ № 168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби 5 цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. За інші періоди, окрім вже виплачених, за які позивач хоче стягнути кошти, відсутні висновки ВЛК про причинний зв`язок з отриманням поранення (контузії, травми або каліцтва) та пройденим курсом лікування, а відповідач не наділений законодавством правом чи обов`язком встановлювати такий причинній зв`язок.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 24.09.2022 по час звернення до суду.

Зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що 31.03.2023 під час виконання бойових завдань він отримав поранення, що підтверджується довідкою про обставини поранення №12/137 від 17.12.2023 та витягом з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №44 від 06 січня 2024 року.

В подальшому через отримане поранення з 03.07.2023 тривалий час позивач лікується стаціонарно.

Водночас, позивачем вказано, що за період служби по 24.09.2023 не в повному обсязі нараховане та виплачене грошове забезпечення, а саме: за період з 03.07.2023 по теперішній час не повністю виплачено додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 за час стаціонарного лікування; усе грошове забезпечення нараховане з неправильним розрахунком (без врахування прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня кожного року).

Своєю чергою позивачем вказано, що спірний період часу він певний час перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується:

- за період з 03.07.2023 по 14.07.2023 випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №10609 від 14.07.2023, видана КНП «Сумської обласної ради Сумська обласна клінічна лікарня»;

- довідкою ВЛК №2406 від 14.07.2023 придатний до військової служби, оперативне лікування при виникненні ускладнень;

- медичною карткою амбулаторного хворого №45350 від 17.07.2023 з Військовомедичного клінічного центру Північного регіону, щодо термінового направлення на оперативне лікування до травматологічного відділення;

- за період з 14.08.2023 по 31.08.2023 випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №102405, видана ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка Національної Академії медичних наук України»;

- довідкою ВЛК №283 від 31.08.2023, про надання відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів;

- медичною карткою амбулаторного хворого №45350 від 28.09.2023 з Військовомедичного клінічного центру Північного регіону, щодо термінового направлення на оперативне лікування до травматологічного відділення;

- довідкою ВЛК №8218 від 29.09.2023, про надання відпустки для лікування після травми на 30 календарних днів;

- довідкою ВЛК №9000 від 31.10.2023, про надання відпустки для лікування після травми на 30 календарних днів;

- за період з 05.12.2023 по 28.12.2023 випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №6100, виданої КНП ХОР «Обласний клінічний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення»;

- відпускним квитком №12/245 від 29.12.2023 про надання відпустки на 10 діб (за станом здоров`я);

- за період з 07.01.2024 по 30.01.2024 випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №117, виданої КНП ХОР «Обласний клінічний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення»;

- за період з 30.01.2024 по 11.03.2024 випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3».

Вказані обставини з огляду на приписи постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року свідчать про наявність підстав для встановлення йому виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач вернувся до суду з відповідним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.

Колегія суддів переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24.02.2022.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 ухвалена Постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови № 168, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, Міністром оборони України видано окреме доручення № 912/з/29 від 23.06.2022 (далі - Окреме доручення № 912/з/29), пунктом 7 якого визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії)

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

У довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травма, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн за час цієї відпустки.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 (далі - Порядок № 260), пунктом 10 розділу 34 якого встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з травмою, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до пункту 11 розділу 34 Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем травми під час захисту Батьківщини.

Відтак, для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України у розмірі, збільшеному до 100000 грн., у зв`язку з пораненням обов`язковим є встановлення таких обставин, як: отримання травми, пов`язаної із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого; наявність довідки про отримання травми із зазначенням інформації про травму (дату отримання, вид, характер і локацію травми), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; наказ командира військової частини щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн на підставі довідки про отримання травми.

Як свідчать встановлені обставини справи, під час виконання бойового завдання при захисті України позивач потрапив під мінометний та артилерійський обстріл з боку військ російської федерації та отримав поранення (31.03.2023).

Факт отримання наведеного поранення саме під час виконання службових обов`язків із захисту Батьківщини підтверджується відповідними довідками, наявними в матеріалах справи.

Як слідує з матеріалів справи, позивач перебував на лікуванні, що також підтверджується:

- за період з 03.07.2023 по 14.07.2023 випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №10609 від 14.07.2023, видана КНП «Сумської обласної ради Сумська обласна клінічна лікарня»;

- довідкою ВЛК №2406 від 14.07.2023 придатний до військової служби, оперативне лікування при виникненні ускладнень;

- медичною карткою амбулаторного хворого №45350 від 17.07.2023 з Військовомедичного клінічного центру Північного регіону, щодо термінового направлення на оперативне лікування до травматологічного відділення;

- за період з 14.08.2023 по 31.08.2023 випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №102405, видана ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка Національної Академії медичних наук України»;

- довідкою ВЛК №283 від 31.08.2023, про надання відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів;

- медичною карткою амбулаторного хворого №45350 від 28.09.2023 з Військовомедичного клінічного центру Північного регіону, щодо термінового направлення на оперативне лікування до травматологічного відділення;

- довідкою ВЛК №8218 від 29.09.2023, про надання відпустки для лікування після травми на 30 календарних днів;

- довідкою ВЛК №9000 від 31.10.2023, про надання відпустки для лікування після травми на 30 календарних днів;

- за період з 05.12.2023 по 28.12.2023 випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №6100, виданої КНП ХОР «Обласний клінічний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення»;

- відпускним квитком №12/245 від 29.12.2023 про надання відпустки на 10 діб (за станом здоров`я);

- за період з 07.01.2024 по 30.01.2024 випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №117, виданої КНП ХОР «Обласний клінічний спеціалізований диспансер радіаційного захисту населення»;

- за період з 30.01.2024 по 11.03.2024 випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3».

Окрім того, відповідно до витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії протокол № 44 від 06.01.2024 щодо позивача зазначено: "Стан після вибухових травм, акубаротравм (31.03.2023, 03.07.2023) у вигляді хронічної двобічної сенсоневральної приглухуватості при сприйнятті шепітної мови до 5 м на обидва вуха, суб`єктивного вушного шуму. Консолідована контрактура лівого гомілковостопного і підтаранного суглобів, консолідований перелом III, IV, V плеснових кісток внаслідок закритої травми (31.03.2023), лікованої оперативно (16.08.2023): дебрідмент, тунелізація зони остеохондрального дефекту блоку лівої таранної кістки; подовження довгого розгинача V пальця лівої стопи, тильний реліз V плесно-фалангового суглоба лівої стопи з помірним порушенням функцій, що підтверджується Довідками командира в/ч НОМЕР_1 від 17.12.2023 № 12/137 та від 28.11.2023 № 11/265 про обставини травм; військово-медичними та іншими медичними документами - ТРАВМИ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

Як вбачається з довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 17.12.2023 №12/137, поранення ОСОБА_1 пов`язане із захистом Батьківщини.

Отже, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач за період стаціонарного лікування з 03.07.2023 по 14.07.2023, з 31.08.2023 по 29.09.2023, з 05.12.2023 по 28.12.2023, з 07.01.2024 по 30.01.2024 та з 30.01.2024 по 11.03.2024 має право на виплату додаткової винагороди в розмірі до 100 000 грн.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2024 року по справі №340/5387/22.

Отже, з урахуванням викладених обставин, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо наявності протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди за період стаціонарного лікування з 03.07.2023 по 14.07.2023, з 31.08.2023 по 29.09.2023, з 05.12.2023 по 28.12.2023, з 07.01.2024 по 30.01.2024 та з 30.01.2024 по 11.03.2024.

Щодо задоволених позовних вимог про зобов`язання нарахування та виплати грошового забезпечення грошового забезпечення за період з 08.03.2022 року до 31.03.2024 року з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, слід зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Тобто грошове забезпечення включає в себе усі, встановлені законом, надбавки, доплати та винагороди, передбачені під час проходження служби.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Розмір грошового забезпечення військовослужбовців визначався, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, згідно з п. 4 якої у первісній редакції було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Постанова Кабінету Міністрів України № 704 набрала чинності з 01.03.2018.

Пунктом 2 постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Також додатки 1, 12, 13, 14 до постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

На момент набрання чинності постановою № 704 (01.03.2018) пункт 4 було викладено в редакції змін, викладених згідно із пунктом 6 постанови № 103, а саме: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що станом на 01.03.2018 пункт 4 постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

29 січня 2020 року Шостий апеляційний адміністративний суд постановою у справі №826/6453/18 визнав протиправним та скасував пункт 6 Постанови № 103, який вносив зміни в п. 4 Постанови № 704.

З дня набрання чинності постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/6453/18 діяла редакція п. 4 постанови № 704, яка була чинною до внесення вказаних змін, тобто з 29.01.2020 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з 29.01.2020 була відновлена дія такої величини обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня календарного року на відміну від попереднього правила обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімумом для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік від 02.12.2021 № 1928-IX встановлено, що станом на 01.01.2022 прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає 2 481,00 грн.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік від 03.11.2022 № 2710-IX встановлено, що станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає 2 684,00 грн.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік від 09.11.2023 № 3460-IX встановлено, що станом на 01.01.2024 прожитковий мінімум на одну працездатну особу складає 3 028,00 грн.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що з 24.02.2022 оклад за посадою та оклад за військовим званням повинен розраховуватися із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, який з 01.01.2022, з 01.01.2023 та з 01.01.2024 було збільшено, внаслідок чого настала подія підвищення розміру винагороди за службу військовослужбовця.

Постановою КМУ від 12.05.2023 № 481 внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та викладено абзац перший в такій редакції: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1 762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Постанова КМУ від 12.05.2023 № 481 набрала чинності 20.05.2023.

Отже з 29.01.2020 по 19.05.2023 відновлена дія такої величини обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням, як прожитковий мінімумом для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року на відміну від попереднього правила обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімумом для працездатних осіб, встановлений законом на відповідний календарний рік.

Вірними є висновки суду першої інстанції, що у період з 24.02.2022 грошове забезпечення позивача мало обчислюватися із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік станом на 01.01.2022, Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік станом на 01.01.2023 та Законом України Про Державний бюджет України на 2024 рік станом на 01.01.2024, відповідно, проте кінцева дата обчислення у такому обрахунку із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений законом на 1 січня календарного року є 19.05.2023.

За загальними правилами застосування норм права в часі, відповідний нормативно-правовий акт врегульовує правовідносини із дати набрання ним чинності (в залежності від обставин опублікування тощо), із дати значно пізніше від дати прийняття і набрання чинності, вказівку про що містить такий акт, або із дати, яка в календарному застосуванні передує даті прийняття акту, відомості у зв`язку із чим повинні зазначатися в останньому.

Так, згідно з частиною 1 статті 52 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" №794-VІІ від 27.02.2014 постанови Кабінету Міністрів України набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Таким чином є помилковими висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 20.05.2023 по 31.12.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023- 2684,00 грн. та з 01.01.2024 по 31.03.2024 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024- 3028,00 грн.

Враховуючи наведене, та те, що скаржник не наводить доводів незгоди з судовим рішенням в частині відмови у задоволених позовних вимог, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 20.05.2023 по 31.12.2023 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023- 2684,00 грн. та з 01.01.2024 по 31.03.2024 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024- 3028,00 грн. з прийняттям в цій частині постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 по справі № 520/8192/24 - скасувати в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 20.05.2023 по 31.12.2023 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704; з 01.01.2024 року до 31.03.2024 року за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" на 01 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Прийняти в цій частині постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 по справі № 520/8192/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.М. Мінаєва З.О. Кононенко