Справа № 639/3922/24
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 р.Справа № 639/3922/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.10.2024 року, головуючий суддя І інстанції: Єрмоленко В.Б., м. Харків, повний текст складено 14.10.24 року по справі № 639/3922/24

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 2465514 від 24.06.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що постанова серії ЕНА № 2465514 від 24.06.2024 є необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам справи. Так, на приладі фіксації швидкості руху позивач не спостерігав наявність повірочного тавра, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку ЗВТ не представлено для ознайомлення, контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, що облаштовані відповідними дорожніми знаками 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху». Позивач стверджує, що лазерний вимірювач швидкості TruCам, в розумінні ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», не був закріплений (розміщений) в порядку, передбаченому цією статтею, знаходився в руках поліцейського, яким здійснювалося вимірювання швидкості. Такі заміри можуть, на думку позивача, дати більшу похибку, ніж передбачено свідоцтвом про повірку. Крім того, ділянка дороги не була позначена дорожніми знаками 5.49, 5.50, 5.51, 5.52, які б ставили водія до відома, що рух здійснюється в межах населеного пункту.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.10.2024 у справі № 639/3922/24 відмовлено у позові ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА 2465514 від 24.06.2024, прийняту поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області ст. сержантом поліції Островським Олегом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, вважає рішення суду першої інстанції незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.10.2024 у справі № 639/3922/24 скасувати, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено, що ділянка дороги не була позначена дорожніми знаками 5.49, 5.50, 5.51, 5.52, які б ставили його до відома, що рух транспортного засобу здійснюється в межах населеного пункту. Ділянка дороги також не була позначена дорожніми знаками 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху». Фіксація показників здійснювалась не зі штативу, а в ручному режимі, що могло обумовити значну похибку результатів вимірювання та в місці, яке не обладнано відповідним дорожнім знаком. Також позивач вважає, що на місці події перебували свідки, відомості про яких не було внесено до постанови, поліцейські не здійснювали їх опитування.

Крім того, позивач зазначає, що на приладі фіксації швидкості руху транспортного засобу не спостерігав наявність повірочного тавра. Сертифікат відповідності та свідоцтво про повірки ЗВТ представлено поліцейськими не було та з матеріалами справи позивач ознайомлений не був (в т.ч. з відеозаписом).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 24.06.2024, о 13:05:06, поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області ст. сержантом поліції Островським О.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2465514, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з постановою ЕНА № 2465514 від 24.06.2024 року ОСОБА_1 24.06.2024 о 13:00:42, керував на трасі автодороги М-05 Київ-Одеса 166 км. Уманського району Черкаської області транспортним засобом TOYOTA CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю 145 км/год., перевищив встановлену швидкість більше ніж на 20 км/год, чим порушив п. 12.9.б Правил дорожнього руху (перевищення встановлених обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3). Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху транспортного засобу TruCам серійний №ТС000340.

Позивач не погодився з постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення ЕНА № 2465514 від 24.06.2024 року, звернувся з позовом до суду.

Відмовивши у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зробив висновок про те, що оскаржувана постанова винесена з додержанням вимог КУпАП України, а тому є законною і не підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР ).

У відповідності до статті 14 Закону України Про дорожній рух, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.3 ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 12.6 «ґ» ПДР України поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51 дозволяється рух зі швидкістю на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

У відповідності до п. 12.9 «б» водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КпАП України, представником відповідачів разом з відзивом на позов було надано відео та фото файли, здійснені за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam.

З дослідженого відеозапису та фото-файл від 24.06.2024 року з приладу TruCam LT1 20/20 №ТС000340, встановлено, що на ньому зафіксований автомобіль позивача, який рухається по автодорозі М-05 Київ-Одеса 166 км., 24.06.2024 о 13:00:17 зі швидкістю 145 км/год, що навіть з похибкою приладу +-2 км/год., перевищує дозволену швидкість 110 км/год. Замір швидкості здійснений на відстані 218,1 м, що відповідає інструкції з експлуатації.

Отже, з наданих відповідачем відеозапису та фотознімку встановлено, що 24.06.2024 року о 13:00:17 годин позивач рухався на автомобілі TOYOTA CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1 зі швидкістю 145 км/годину, що є порушенням ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, з наданого відеозапису з бодікамери поліцейського встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений працівником патрульної поліції та проінформований про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, а саме перевищення встановленого обмеження швидкості руху транспортного засобу. Поліцейський повідомив водія про достатність підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності та роз`яснив права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 ніяких заяв, клопотань не заявляв, пояснень не надавав та не висловлював вимогу ознайомитись з відеозаписом. За результатами розгляду справи поліцейським взводу № 2 роти №4 батальйону управлення патрульної поліції в Черкаській області ст. сержантом поліції Островським О.В. відносно позивача було винесено постанову серії ЕНА №2465514 від 24.06.2024 за ознаками ч.1 ст. 122 КУпАП, якою накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. З винесеною постановою було ознайомлено позивача та вручено йому копію постанови із зазначенням та роз`ясненням термінів оскарження.

Колегія суддів встановила, що позивач заперечує законність дій інспектора при винесенні постанови, а також законність застосування приладу вимірювання швидкості руху у ручному режимі.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.31 ЗУ Про Національну поліцію (далі Закон №580-VIII) поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису .

За приписами статті 40 Закону № 580-VIII поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 використовується у відповідності до Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність від 05 червня 2014 року № 1314-VI1.

Прилад TruCam LT1 20/20 є засобом вимірювальної техніки.

Слід зазначити, що, відповідно до інструкції з використання приладу Trucam LTІ 20/20, конструктивна особливість приладу та заявлені характеристики дозволяють його використання з рук, а визначення похибки при такому використанні не буде перевищувати 2 км/год.

Виробником передбачена система заходів, які нівелюють вібрації та короткочасне переривання лазеру, тому прилад не може здійснювати вимірювання швидкості з більшою похибкою, ніж передбачено виробником та визначено у свідоцтві про повірку.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

При цьому, лазерний вимірювач TruCam відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.

Таким чином, колегія суддів не приймає довід апеляційної скарги щодо неправомірності застосування приладу TruCam LT1 20/20 в ручному режимі.

Також колегія суддів не приймає довід апеляційної скарги щодо відсутності дорожнього знаку 5.76, оскільки суд першої інстанції зазначив, що дорожній знак 5.76 ПДР України Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо відсутності розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку 5.76, оскільки знак 5.76 Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху, позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів. Автоматичність інформаційно-вимірювальної системи передбачає здійснення контролю без участі людини.

Разом з тим, цей дорожній знак стосується фіксації порушення ПДР саме в автоматичному режимі.

Водночас, прилад ТruCam не є автоматичним засобом вимірювальної техніки, а до позивача застосовано стягнення у вигляді штрафу за скоєння правопорушення, зафіксованого не в автоматичному режимі, тому відсутність дорожнього знаку 5.76 ПДР України не впливає на наявність або відсутність факту вчиненого правопорушення і правомірності застосованого стягнення.

Таким чином, обставини наявності чи відсутності вказаного дорожнього знаку жодним чином не свідчать про відсутність у позивача обов`язку дотримання запровадженого ПДР України швидкісного режиму.

Довід апеляційної скарги про відсутність пломби чи повірочного тавра на ТruCam, колегія суддів не приймає з наступних підстав.

TruCам - це лазерний вимірювач швидкості, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. TruCам автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, затверджений сертифікатом № UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року.

Всі прилади, що використовуються працівниками патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29948 від 19.12.2023, чинного до 19.12.2023, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000340 має можливість працювати у двох режимах: автоматичному та ручному. Саме в цих режимах вказаний вимірювач проходив тестування та сертифікацію, був признаним таким, що відповідає стандартам та правильно вимірює швидкість руху ТЗ в обох режимах. Свідоцтво про повірку містить квартальне повірочне тавро шифру 4. Правильність реалізації алгоритму шифрування АЕS підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Опломбування лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 не передбачено ні методикою повірки, ні експлуатаційними документами. Повірка приладів виконується згідно з методикою повірки «МПУ 322/02-2011. Інструкція. Метрологія. Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCaм», яка не передбачає встановлення повірочного тавра на самому приладі.

Можливість використання виробу лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCам LTI 20/20 виробництва Laser Technology Inc підтверджена експертним висновком від 07.09.2021 № 04/05/02-2522, виданим Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, в якому зазначено, що в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES, визначений п. 5.1 ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015 (у режимі ЕСВ, визначеному ДСТУ ISO/IEC 10116:2019, із довжиною ключа 128 біт). Відповідно до цього експертного висновку, його дія поширюється на перелічені у ньому зразки об`єкта експертизи, у тому числі й на об`єкт з серійним номером ТС000340

Отже, прилад TruCam LTI 20/20 № ТС000340 пройшов повірку у встановленому законом порядку, за результатами якої було визнано його відповідність вимогам технічного регламенту, а відтак, є дозволеним до використання на території України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що надані відповідачем документальні підтвердження вчиненого правопорушення є належними доказами факту перевищення вищевказаним автомобілем TOYOTA CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановленого обмеження швидкості та відповідачем доведено скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Довід апеляційної скарги про відсутність в оскаржуваній постанові зазначення, який саме прилад (його серійний, інвентарний номер) використовується, колегія суддів не приймає, оскільки в постанові ЕНА № 2465514 від 24.06.2024 року зазначено, що швидкість руху вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 № ТС000340.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що на місці події перебували свідки, відомості про яких не було внесено до постанови, поліцейські не здійснювали їх опитування, колегія суддів вважає помилковим, оскільки з відеозапису з бодікамери поліцейського не вбачається під час розгляд справи про адміністративне правопорушення наявність свідків на трасі М-05 Київ-Одеса 166 км, також ОСОБА_1 не було заявлено під час розгляду справи будь-яких клопотань про залучення свідків до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що постанова ЕНА №2465514 від 24.06.2024 є законною та обґрунтованою, прийнятою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи, а отже судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування рішення суду відсутні.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ.

Згідно п.1 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.10.2024 у справі № 639/3922/24 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.10.2024 року по справі № 639/3922/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський