Справа № 420/3312/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/3312/24

Категорія:113070100 Головуючий в 1 інстанції: Мурманова І.М.

Час і місце ухвалення: 16:26 год., м. Одеса

Дата складання повного тексту: 26.07.2024р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 26 липня 2024 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до начальника Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ Човпан Олени Юріївни, інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ Бондаренка Андрія Вікторовича, інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ Агаркова Ігоря Олександровича, Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною безпричинну зупинку автомобіля, скасування постанови серії БАД №002820 від 30 серпня 2023 року, визнання рішення від 21 вересня 2023 року протиправним,

В С Т А Н О В И Л А :

У січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника Управління патрульної поліції (далі УПП) в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (далі ДПП) Національної поліції (далі НП) України ОСОБА_2 , інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Миколаївській області ДПП НП України ОСОБА_3 , інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Миколаївській області ДПП НПУ Агаркова І.О., ДПП про:

- визнання протиправною безпричинну зупинку автомобіля;

- скасування постанови серії БАД №002820 від 30 серпня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП;

- визнання дій протиправними, зобов`язання сплатити на користь позивача грошові кошти;

- визнання протиправним рішення від 21 вересня 2023 року та його скасування;

- визнання начальника УПП в Миколаївській області ДПП НП України ОСОБА_4 , такою, що не відповідає займаній посаді;

- стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30 серпня 2023 року близько 15 год. 10 хв. без підстав передбачених ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII), працівниками патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було зупинено транспортний засіб позивача, та під загрозою застосування зброї, позивача змусили проїхати до с. Коблево до поліцейського дорожнього пункту, де працівники поліції обіцяли знайти причини зупинки, у зв`язку з цим, було винесено постанову БАД №002820 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №070133 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 126 КУпАП. Позивач зазначає, що протокол ААД №070133 було спрямовано на розгляд до суду, та постановою суду від 26 жовтня 2023 року у справі №469/1322/23 провадження у справі закрито з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на постанову БАД №002820, яку рішенням від 21 вересня 2023 року заступника начальника УПП в Миколаївській області ДПП НП України ОСОБА_2 було залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Окрім того, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що після винесення оскаржуваної постанови він перебував на лікуванні, що підтверджується матеріалами справи, таким чином строки він не пропустив, оскільки в жовтні 2023 року звертався до суду зі скаргою, та лише в квітні 2024 року отримав ухвалу Верховного Суду, після чого одразу звернувся з адміністративним позовом, відповідно строки подання адміністративного позову ним не пропущено.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що 30 серпня 2023 року інспектором ОСОБА_3 було зупинено транспортний засіб RENAULT KANGOO, державний номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з порушенням водієм правил дорожнього руху. ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис надано копію постанови. Щодо обставин за якими було винесено постанову, представник відповідача зазначив, що посвідчення водія яке було надано позивачем для огляду працівнику поліції містило явні ознаки підробки. У зв`язку з цим, посвідчення водія було вилучено, відповідно до положення ст. 358 КК України. В подальшому, було виявлено, що посвідчення водія, яке позивач надав для огляду на місці зупинки, належить іншій особі.

Відповідач також зазначає, що позивач не погоджуючись з винесеною постаново, 18 вересня 2023 року звернувся до УПП зі скаргою щодо неправомірності дій інспектора та скасування постанови БАД №002820 від 30 серпня 2023 року. Керівництво УПП розглянувши скаргу прийняло рішення про залишення постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2023 року без змін, а скаргу без задоволення. Позивачу 21 вересня 2023 року було направлено відповідь про результати перевірки інформації, викладеної у скарзі С-582 від 18 вересня 2023 року.

Відповідач також наголосив на тому, що позивач копію оскаржуваної постанови отримав на місці зупинки, тобто 30 серпня 2023 року, після чого, 18 вересня 2023 року звернувся зі скаргою до УПП щодо неправомірності дій інспекторів та скасування постанови. 21 вересня 2023 року відповідачу було направлено відповідь про результати розгляду звернення. Разом з тим, зі скаргою до суду позивач звернувся 02 жовтня 2023 року, та потім лише 31 січня 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом, що свідчить про те, що позивачем пропущено строки звернення до суду з адміністративним позовом, які становлять 10 днів, відповідно до ст. 286 КАС України. Разом з цим, позивачем не подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

За підписом позивача надійшла заява про зміну позовних вимог (предмету позову), яка подана до суду першої інстанції 08 липня 2024 року (вх.№22793) за якою позивач просить:

- визнати нерівність прав осіб пересічних громадян України та посадових осіб державних органів України.

- визнати законними діями безпричинну зупинку посадовими особами УПП в Миколаївській області, інспекторами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , та ДПП автівки Reno KANGOO з держномером НОМЕР_1 , 30 серпня 2023 року на трасі М14 в проміжку часу 15:00 до 15:10 год.

- визнати законними діями невиконання відповідачами інспекторами ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ДПП Наказу Міністерства Внутрішніх Справ України №1026 від 18 грудня 2018 року, що виразилось у невиконанні Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису засобів фото- і кінозапису, п.2 ст.ІІІ: "Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлення на пристрої дати та часу".

- визнати законним рішення відповідача по справі, начальника УПП в Миколаївській області ОСОБА_2 та ДПП від 21 вересня 2023 року, яким вона не відреагувала на скаргу про незаконну зупинку транспортного засобу Reno KANGOO з держномером НОМЕР_1 , 30 серпня 2023 року на трасі М14 в проміжку часу 15:00 до 15:10 годин.

- звільнити позивача по справі ОСОБА_1 від військової служби шляхом направлення до Міністерства оборони України за адресою: 13193, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6, відповідної ухвали для виконання до командування в/ч НОМЕР_2 , код НОМЕР_3 (а.с.56-58 том №2).

Крім іншого, 26 липня 2024 року (вх.№25042) від ОСОБА_1 надійшла заява про доповнення позовних вимог до заяви про зміну позовних вимог, а саме:

- визнання нерівність прав осіб пересічних громадян України та посадових осіб державних органів України;

- визнання законними діями безпричинну зупинку посадовими особами УПП в Миколаївській області, інспекторами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , та ДПП автівки Reno KANGOO з держномером НОМЕР_1 , 30 серпня 2023 року на трасі М14 в проміжку часу 15:00 до 15:10 годин;

- визнання законними діями невиконання відповідачами інспекторами ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ДПП Наказу Міністерства Внутрішніх Справ України №1026 від 18 грудня 2018 року, що виразилось у невиконанні Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних засобів , що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису засобів фото- і кінозапису, п.2 ст. ІІІ: "Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлення на пристрої дати та часу";

- визнання законним рішення відповідача по справі, начальника Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_2 та Департаменту патрульної поліції від 21 вересня 2023 року, яким вона не відреагувала на скаргу про незаконну зупинку транспортного засобу Reno KANGOO з держномером НОМЕР_1 , 30 серпня 2023 року на трасі М14 в проміжку часу 15:00 до 15:10 годин;

- звільнення позивача по справі ОСОБА_1 від військової служби шляхом направлення до Міністерства оборони України за адресою: 13193, м. Київ, проспект Повітрофлотський,буд. 6, відповідної ухвали для виконання до командування в/ч НОМЕР_2 , код НОМЕР_3 ;

- визнання невжиття дій відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , та Департаментом патрульної поліції в Миколіївській області щодо надання 30 серпня 2023 року позивачу ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги законними та такими, які є допустимі в діях Департаменту патрульної поліції до пересічних громадян.

- визнання семигодинне тримання позивача ОСОБА_1 відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , 30 серпня 2023 року на дорожньому пункті поліції с. Коблеве специфічним видом доказу осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) ДПП в Миколаївській області.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, відповідно ст. 286 КАС України.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 26 липня 2024 року позов ОСОБА_1 до начальника УПП в Миколаївській області ДПП НП України ОСОБА_2 , інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Миколаївській області ДПП НП України Бондаренка А.В., інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Миколаївській області ДПП НП України Агаркова І.О., ДПП про визнання протиправною безпричинну зупинку автомобіля, скасування постанови серії БАД №002820 від 30 серпня 2023 року, визнання рішення від 21 вересня 2023 року протиправним залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права , з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- суд зазначив вигаданий пропуск строку у 120 днів попри те, що був обізнаний що позивач і ці вигадані 120 днів пропуску строку, і до подій які стали підставою для позову, знаходився у зоні постійних бойових дій, а не їздив у автівках ДПС та не вимагав хабарів з водіїв за вигадані порушення, рівно як і не сидів у судових кабінетах, вигадуючи інтерпретації до фактів;

- пропуску процесуального строку, зазначеного судом в оскаржуваній ухвалі, не мало місця навіть попри те, що суд чхати хотів на бойові дії, в яких брав участь позивач, та з місця ведення яких майже рік звертався до суду за захистом своїх порушених прав, захищаючи мирне тилове життя національної поліції та національного суду;

- 21 вересня 2023 року позивач отримує рішення від відповідача ОСОБА_2 , яке стає підставою для звернення до суду і 30 вересня 2023 року направляє документи зі скаргою до Березанського районного суду, (додаток 2), тобто на дев`ятий день, а в оскаржуваній ухвалі судом зазначено, що позивач звернувся до суду 02 жовтня 2023 року. Більш того, передбачаючи, що національний суд буде вживати всіх заходів, зокрема штучно вдаючи пропуск строку, 03 жовтня 2023 року до Березанського районного суду позивачем було направлено запит про рух справи за скаргою від 30 вересня 2023 року (додаток 3);

- 31 жовтня 2023 року Березанський районний суд знаходить інший процесуальний засіб для відмови у відкритті провадження, (справа №469/1429/23), із зазначеним строком оскарження у 15-ти денний строк;

- 14 листопада 2023 року позивачем електронною поштою направляється апеляційна скарга до апеляційного суду, тобто на чотирнадцятий день знову ніякого пропуску строку у 120 днів, (додаток 4);

- 11 грудня 2023 року суд апеляційної інстанції залишає без змін ухвалу Березанського районного суду, й попри те, що позивач дізнався про цю ухвалу на початку грудня, потрапивши у військовий шпиталь, знову не порушив строки та попри фізичні обмеження, пов`язані з лікуванням, направив касаційну скаргу до ВСУ 11 січня 2024 року, (додаток 5), - тобто знову ніяких (4-х місяців) 120 днів;

- Верховному Суду України аналогічно глибоко начхати на порушені права тих, хто забезпечує їм мирне життя у тилу, та не дочикуючись передбаченого 30 січня 2024 року рішення по справі, 18 січня 2024 року позивач надав позовну заяву до адміністративного суду, та після відмови у відкритті провадження 30 січня 2024 року знову надав цю позовну заяву, яка була зареєстрована 31 січня 2024 року, (додаток 6), та за якою було відкрито провадження, ухвала про закриття якого й оскаржується. Рішення ВСУ винесено також 30 січня 2024 року, ніяких (4-х місяців) 120 днів з 30 січня 2024 року по 30 січня 2024 року впритул не вбачається.

- апелянт наголошує, що причиною пропуску строку, крім іншого, стали обставини, пов`язані з бойовими діями та виконанням бойових завдань позивачем, з оглядом на що, звертаючись зі скаргою до Управління патрульної поліції, позивач виклав про ті обставини та просив відповідача ОСОБА_2 поновити процесуальні строки на подання скарги. Своїм рішенням від 21 вересня 2023 року про скасування якого позивач викладав одну з позовних вимог та копія якого додана до позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 задовольнила це клопотання, тобто поновила процесуальний строк, а оскільки це рішення судом не скасовано, то єдиний пропуск строку, який мав місце, втрачає позначення пропущеного.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що жодних інших обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій щодо подання позову в 2023 року позивачем не наведено, як і не було надано жодного належного доказу існування будь-яких перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів після отримання копії постанови а саме, 30 серпня 2023 року (21 вересня 2023 року).

Посилання позивача щодо поважності не подання позову у встановлені строки з підстав перебування на лікуванні, спростовані матеріалами справи, оскільки відповідно до виписки епікриз солдат ОСОБА_1 , перебував у стаціонарі з 27 листопада 2023 року по 06 грудня 2023 року, а позов подано до суду лише 31 січня 2024 року.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно ч.1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписами ч.2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Статтею 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, зокрема в постановах від 09 лютого 2022 року по справі №758/14512/20, від 09 лютого 2022 року по справі №154/548/21, поновлення процесуальних строків звернення до суду є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Разом з цим, причини пропуску строку на звернення до суду у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їх поважності в загальному порядку, передбаченому КАС України, і з урахуванням визначених ст. 286 КАС України особливостей, і суд не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав.

Водночас, визначаючи початок перебігу строку звернення до адміністративного суду, важливо встановити той момент, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення її прав.

Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року №340/1019/19).

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

В свою чергою, тривала пасивна поведінка особи не вказує про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Апеляційний суд зауважує, що право особи на доступ до правосуддя гарантоване ст. 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, громадських об`єднань та посадових осіб.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08 квітня 2010 року в справі "Меньшакова проти України" (Заява №377/02) у п.52 "Суд повторює, що п.1 ст.6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі "право на суд", яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на "розгляд" спору судом (Рішення у справі "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п.25, ЕСПЛ 2002-ІІ)".

Отже, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як вбачається з матеріалів справи, копію оскаржуваної постанови позивач отримав 30 серпня 2023 року, що не заперечується останнім.

Зі скаргою на постанову БАД №002820 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до УПП 18 вересня 2023 року.

Після отримання відповіді ДПП на скаргу 21 вересня 2023 року позивач 02 жовтня 2023 року звернувся до Березанського районного суду Миколаївської області із позовом, тобто у 10 денний строк, визначеного ст. 286 КАС України (справа №469/1429/23).

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року про повернення скарги ОСОБА_1 як не підписаної.

Наступного дня, тобто 31 січня 2024 року, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом у даній справі.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що адміністративний позов подано в межах строку звернення до суду за захистом свого порушеного права, визначеного ст. 286 КАС України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 відповідно довідки від 08 січня 2024 року №5 (а.с.141 т.1) є військовослужбовцем, який на час описаних подій повертався із зони ведення бойових дій у відпустку. Окрім того, відповідно до виписки епікриз ОСОБА_1 перебував у стаціонарному лікуванні з 27 листопада 2023 року по 06 грудня 2023 року.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 було заявлено клопотання про зміну (доповнення) позовних вимог (предмету позову). При цьому, суд першої інстанції фактично залишив поза увагою вказану процесуальну дію позивача та не прийняв з цього приводу належного правового рішення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, при вирішені спірного питання, порушені норми процесуального права, а також висновки суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим судове рішення, відповідно до п.п.3, 4 ч.1 ст. 320 КАС України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При новому розгляді спірного питання суду першої інстанції належить надати правову оцінку зміненим позовним вимогам позивача та прийняти з цього приводу правове рішення.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.п.3, 4 ч.1 320, 321, 322, 325, ч.2 ст. 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 26 липня 2024 року скасувати.

Справу №420/3312/24 за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ Човпан Олени Юріївни, інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ Бондаренка Андрія Вікторовича, інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ Агаркова Ігоря Олександровича, Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною безпричинну зупинку автомобіля, скасування постанови серії БАД №002820 від 30 серпня 2023 року, визнання рішення від 21 вересня 2023 року протиправним, направити до Суворовського районного суду міста Одеси для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2024 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.