Справа № 420/208/24
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/208/24

Перша інстанція: суддя Лебедєва Г.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 у справі № 420/208/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №22 від 24.11.2023;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії у зв`язку з втратою годувальника, померлого чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 01.01.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в листопаді 2023 року у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_2 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Проте рішенням рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №22 від 24.11.2023 їй відмовлено в призначенні пенсії з тих підстав, що її страховий стаж складає 20 років 10 місяців 23 дні, що є недостатнім для призначення пенсії, а іншого чинним законодавством не передбачено. Позивач із вказаним рішенням про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника не погоджується та вважає його протиправним, у зв`язку із чим звернулась до адміністративного суду із позовною заявою.

23.01.2024 до Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшла уточнена позовна заява.

06.03.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.11.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону № 1058. За принципом екстериторіальності вказану заяву було розглянуто структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Згідно наданих документів встановлено, що вік заявниці становить 62 роки 5 місяців, страховий стаж - 20 років 10 місяців 23 дні, страховий стаж годувальника 34 роки 4 місяці 14 днів. Отже у ОСОБА_1 на дату подання заяви відсутнє право на пенсійну виплату, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 24.11.2023 № 22 Позивачці відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно статті 36 Закону № 1058, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

14.03.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивача не погоджується з доводами відповідача та наполягає на задоволенні позовних вимог.

26.03.2024 від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшли відзив на позовну заяву та копії матеріалів пенсійної справи позивача. У відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні. Свою позицію мотивує тим, що згідно наданих документів встановлено, що вік заявниці становить 62 роки 5 місяців, страховий стаж - 20 років 10 місяців 23 дні, страховий стаж годувальника 34 роки 4 місяці 14 днів. Отже у ОСОБА_1 на дату подання заяви відсутнє право на пенсійну виплату, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 24.11.2023 № 22 позивачці відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника згідно статті 36 Закону № 1058, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд адміністративний рішенням від 30.07.2024 у справі № 420/208/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №22 від 24.11.2023 про відмову у призначенні пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області з 21.11.2023 призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В іншій частині позовних вимог відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не надав оцінку доводам позивача щодо відсутності у позивача достатнього страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-ІV;

- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст позову.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що з 26.07.1980 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Тель-авівським медичним центром ім. Сураскі Міністерства охорони здоров`я держави Ізраїль.

21.11.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №22 від 24.11.2023, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у разі втрати годувальника.

В рішенні №22 від 24.11.2023, зокрема зазначено: Відповідно до статті 36 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

Страховий стаж померлого годувальника становить 34 років 4 місяці 14 днів.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. При визначенні права на пенсію чоловіка (дружини), батька, матері померлого годувальника враховується тривалість страхового стажу утриманця, в залежності від якого визначається його пенсійний вік.

Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становив 60 років за наявності страхового стажу 28 років для осіб які набули право на призначення у 2021 році. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою, цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року від 21 до 31 років, після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Страховий стаж утриманця становить 20 років 10 місяців 23 дні.

Право на пенсійну виплату згідно поданих документів на дату подання заяви відсутнє у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу..

Позивач із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від №22 від 24.11.2023, не погоджується та вважає його протиправним, у зв`язку із чим звернулась до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, при цьому необхідною умовою для призначення вказаним особам пенсії у зв`язку з втратою годувальника або переведення на такий вид пенсії є встановлення їм інвалідності або досягнення ними пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV.

За таких обставин суд вказав, що позивач, як дружина померлого годувальника, яка на час звернення до пенсійного органу із заявою від 21.11.2023 про призначення пенсії у зв`язку втратою годувальника досягла 62-річного віку, тобто передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування віку, у розумінні приписів пункту 1 частини 2 статті 36 Закону №1058-ІV є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника (її чоловіка), тому має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначаються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV(далі - Закон №1058-ІV).

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1058-ІVвідповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 10 Закону № 1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Так, за змістом абзацу 1 частини першої статті 36 Закону №1058-ІV(в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

За змістом пункту 1 частини другої статті 36 Закону №1058-ІV чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону №1058-ІV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону № 1058-ІV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26цього Закону, - довічно.

Таким чином, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, при цьому необхідною умовою для призначення вказаним особам пенсії у зв`язку з втратою годувальника або переведення на такий вид пенсії є встановлення їм інвалідності або досягнення ними пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV.

Так, статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Таким чином, оскільки позивачка на час звернення до пенсійного органу із заявою від 21.11.2023 про призначення пенсії у зв`язку втратою годувальника досягла 62-річного віку, який передбачений статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування віку, у розумінні приписів пункту 1 частини 2 статті 36 Закону №1058-ІV є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника (її чоловіка), тому має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що у позивача наявні правові підстави для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи викладене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апелянта про відсутність у ОСОБА_1 достатнього страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV колегія суддів відхиляє, оскільки положення статті 36 Закону №1058-ІV, яким визначено умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, не пов`язує право на такий вид пенсії з наявністю певного страхового стажу утриманця.

Інші доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 у справі № 420/208/24 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк