Справа № 580/10117/24
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року справа № 580/10117/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Уманської міської ради (далі відповідач), в якому позивачка просить:

- визнати протиправними дії Уманської міської ради щодо відмови надати для ознайомлення матеріали перевірки та можливість зробити копії з них стосовно скарги від 08 лютого 2024 року про проведення службового розслідування стосовно невиконання посадових обов`язків директором УКП «Уманьтеплокомуненерго» ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Уманську міську раду надати для ознайомлення та можливість зробити копії всіх матеріалів перевірки скарги від 08 лютого 2024 року про проведення службового розслідування стосовно невиконання посадових обов`язків директором УКП «Уманьтеплокомуненерго» Ю.Гуртовенком.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачкою зазначено, що відповідач протиправно відмовив надати для ознайомлення матеріали перевірки та можливість зробити копії з них стосовно скарги від 08 лютого 2024 року про проведення службового розслідування стосовно невиконання посадових обов`язків директором УКП «Уманьтеплокомуненерго» ОСОБА_2 , а надання позивачці для ознайомлення лише витягу з акту службового розслідування, який не завірений належним чином, не ґрунтується на положеннях закону .

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 12.10.2024 з врахуванням вимог ст. 122 КАС України прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив, у якому зазначив, що в особовій справі ОСОБА_3 наявна заява від 27.07.2023, в якій зазначено, що на підставі Закону України «Про захист персональних даних» ОСОБА_3 висловлює свою вимогу обмежити обробку своїх персональних даних в частині надання інформації третім особам. Вказано, що у матеріалах службового розслідування наявна конфіденційна інформація, а саме: адреса, паспортні дані, дата та місце народження ОСОБА_3 , що відповідно до статті 21 Закону України «Про інформацію», разом із службовою та таємною інформацією належить до інформації з обмеженим доступом. На підставі вищевикладених обставин відповідач вважає, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 08.02.2024 на адресу Уманської міської ради надійшла скарга від ОСОБА_1 , в якій вона просить провести службове розслідування щодо невиконання посадових обов`язків директором УКП «Уманьтеплокомуненерго» ОСОБА_3 та поставити питання про його звільнення, у зв`язку з невідповідністю займаній посаді.

На виконання вимог скарги ОСОБА_4 , згідно розпорядження міського голови від 15.02.2024 №65 рк, у період з 16 лютого 2024 року по 26 березня 2024 року проведено службове розслідування.

Відповідно до розпорядження міського голови від 02 квітня 2024 року №131 рк було закінчено службове розслідування та затверджено акт службового розслідування від 26 березня 2024, складений відповідно до розпорядження міського голови від 15.02.2024 № 65 рк «Про проведення службового розслідування» стосовно невиконання посадових обов`язків директором УКП «Уманьтеплокомуненерго» ОСОБА_5 .

Позивачкою подано до відповідача заяву про ознайомлення її з матеріалами перевірки та можливість зробити копії з них стосовно скарги від 08 лютого 2024 року про проведення службового розслідування стосовно невиконання посадових обов`язків директором УКП «Уманьтеплокомуненерго» Ю.Гуртовенком.

Листом відповідача від 29.04.2024 №01/02-01/К-317/3249 позивачці надано відповідь на заяву про надання для ознайомлення матеріалів перевірки та можливість зробити з них копії, в якій вказано, що ознайомитись з результатом службового розслідування та зробити з нього копії можна за адресою пл. Соборності, 1, каб. 302 та 310.

У подальшому, 01.05.2024 позивачка звернулась до відділу кадрової роботи та з питань нагород виконавчого комітету Уманської міської ради для ознайомлення з результатами службового розслідування. Для ознайомлення про закінчення службового розслідування позивачці було надано витяг з акту службового розслідування.

Позивачка не погоджуючись із вищезазначеними діями відповідача, тому звернулась до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що статтею 40 Конституції України закріплено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

У Рішенні Конституційного Суду України від 20.01.2012 №2-рп/2012, даючи офіційне тлумачення положень частин першої, другої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України, Конституційний Суд України зазначив, що Конституцією України визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких законами України може передбачатися обмеження прав особи на вільне збирання, зберігання, використання і поширення інформації, оскільки реалізація цих прав не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб, у тому числі й конституційне право особи на невтручання в її особисте і сімейне життя; збирання, зберігання, використання та поширення державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами конфіденційної інформації про особу без її згоди є втручанням в її особисте та сімейне життя, яке допускається винятково у визначених законом випадках і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (абзац шостий пункту 4, абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини вказаного Рішення).

У абзаці 3 підпункту 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення від 01.06.2016 №2-рп/2016 Конституційним Судом України вказано, що обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права.

Конституційний Суд України визначив, що під правомірним обмеженням конституційних прав і свобод людини і громадянина слід розуміти передбачену Конституцією України можливість втручання держави за допомогою юридичних засобів у зміст та обсяг конституційних прав і свобод людини і громадянина, яке відповідає вимогам верховенства права, потрібності, доцільності та пропорційності у демократичному суспільстві; метою такого обмеження є охорона основоположних цінностей у суспільстві, до яких належать, зокрема, життя, свобода та гідність людини, здоров`я і моральність населення, національна безпека, громадський порядок (абзац 2 п. 6 мотивувальної частини Рішення від 12.07.2019 №5-р(I)/2019).

У Рішенні Першого сенату Конституційного Суду України від 22.01.2020 №1-р(I)/2020 Конституційний Суд України наголосив, що право особи на доступ до інформації, гарантоване статтею 34 Конституції України, не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Такі обмеження мають бути винятками, які передбачені законом, переслідувати одну або декілька законних цілей і бути необхідними у демократичному суспільстві. У разі обмеження права на доступ до інформації законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію вказаного права і не порушувати сутнісного змісту такого права (абзац 7 п. 2.2 мотивувальної частини Рішення від 22.01.2020 №1-р(I)/2020).

Законом України від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР) «Про звернення громадян» врегульовані питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Суд наголошує, що відповідно до ст. 18 Закону №393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, має право:

- особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

- знайомитися з матеріалами перевірки;

- подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

- бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

- користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

- одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

- висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

- вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно вимог ст. 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачкою подано до відповідача заяву про ознайомлення її з матеріалами перевірки та можливість зробити копії з них стосовно скарги від 08 лютого 2024 року про проведення службового розслідування стосовно невиконання посадових обов`язків директором УКП «Уманьтеплокомуненерго» Ю.Гуртовенком.

Листом відповідача від 29.04.2024 №01/02-01/К-317/3249 позивачці надано відповідь на заяву про надання для ознайомлення матеріалів перевірки та можливість зробити з них копії, в якій вказано, що ознайомитись з результатом службового розслідування та зробити з нього копії можна за адресою пл. Соборності, 1, каб. 302 та 310.

У подальшому, 01.05.2024 позивачка звернулась до відділу кадрової роботи та з питань нагород виконавчого комітету Уманської міської ради для ознайомлення з результатами службового розслідування. Для ознайомлення про закінчення службового розслідування позивачці було лише надано витяг з акту службового розслідування.

Відповідачем у відзиві на позов вказано, що в особовій справі ОСОБА_3 наявна заява від 27.07.2023, в якій зазначено, що на підставі Закону України «Про захист персональних даних» ОСОБА_3 висловлює свою вимогу обмежити обробку своїх персональних даних в частині надання інформації третім особам. Вказано, що у матеріалах службового розслідування наявна конфіденційна інформація, а саме: адреса, паспортні дані, дата та місце народження ОСОБА_3 , що відповідно до статті 21 Закону України «Про інформацію», разом із службовою та таємною інформацією належить до інформації з обмеженим доступом.

Однак суд зазначає, що наявні відповідачем до суду копії матеріалів службового розслідування стосовно невиконання посадових обов`язків директором УКП «Уманьтеплокомуненерго» ОСОБА_2 (розпорядження міського голови від 15.02.2024 №25рк, від 02.04.2024 №131 рк та акт службового розслідування від 26.03.2024) не містять конфіденційну інформацію, такої як: адреса, паспортні дані, дата та місце народження ОСОБА_3 .

Разом з цим, статтею 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI визначено, що конфіденційна інформація - інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов. Не може бути віднесена до конфіденційної інформація, зазначена в частині першій і другій статті 13 цього Закону. Розпорядники інформації, визначені частиною першою статті 13 цього Закону, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частиною третьою статті 10-1 Закону України №2939-VI передбачено, що публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов:

1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України «"Про захист персональних даних»;

2) фізичні особи (суб`єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»;

3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом;

4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.

Окрім цього, частиною восьмою статті 6 Закону № 2939-VІ визначено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про захист персональних даних»:

знеособлення персональних даних - вилучення відомостей, які дають змогу прямо чи опосередковано ідентифікувати особу;

персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

За змістом статті 5 Закону №2297-VI, об`єктами захисту є персональні дані. Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень (частина перша та друга).

Отже, якщо публічна інформація, доступ до якої відкрито, містить конфіденційну інформацію, зокрема, персональні дані, то така інформація повинна бути надана на запит в знеособленому вигляді. Окрім цього, суд ще раз звертає увагу на те, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо ж документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений. Також на запит чи звернення, без згоди особи можуть бути надані персональні дані, які є складовими публічної інформації, викладеної в документі, зокрема у формі копії усього документу, що містить, як відкриту, так і конфіденційну інформацію, зокрема, з метою захисту прав людини з врахуванням критеріїв, встановлених частиною другою статті 6 Закону №2939-VI, а також якщо надання такої інформації прямо передбачено законом.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку зобов`язати Уманську міську раду надати для ознайомлення та можливість зробити копії всіх матеріалів перевірки скарги від 08 лютого 2024 року про проведення службового розслідування стосовно невиконання посадових обов`язків директором УКП «Уманьтеплокомуненерго» ОСОБА_2 , а в разі наявності у ній конфіденційної інформації (адреса, паспортні дані, дата та місце народження ОСОБА_3 ), то таку інформацію відповідач може надати у знеособленому вигляді.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Уманської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 надати для ознайомлення матеріали перевірки та можливість зробити копії з них стосовно скарги від 08 лютого 2024 року про проведення службового розслідування стосовно невиконання посадових обов`язків директором УКП «Уманьтеплокомуненерго» Ю.Гуртовенком.

Зобов`язати Уманську міську раду надати ОСОБА_1 для ознайомлення та можливість зробити копії всіх матеріалів перевірки скарги від 08 лютого 2024 року про проведення службового розслідування стосовно невиконання посадових обов`язків директором УКП «Уманьтеплокомуненерго» Ю.Гуртовенком, з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ