Справа № 127/33780/24
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/275/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2024 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Решкатюк Л.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕНА №3189747 від 03.10.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

11.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕНА №3189747 від 03.10.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

На думку позивача, притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, є незаконним, а постанова серії ЕНА №3189747 підлягає скасуванню, оскільки працівники поліції не врахували усіх обставин справи.

Ухвалою суду від 17.10.2024 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків.

31.10.2024 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків та виконання вимог ухвали суду від 17.10.2024.

Ухвалою суду від 01.11.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

11.11.2024 на адресу суду надійшов відзив з додатками, подані представником відповідача ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, однак останнім у відзиві зазначено, що позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні.

Вислухавши думку позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до постанови серії ЕНА № 3189747 від 03.10.2024, винесеної поліцейським Дембовським В.А., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.

Згідно із змістом постанови, 03.10.2024 року о 20 год. 46 хв. в с. Лука-Мелешківська, шосе Тиврівське, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 (а) ПДР України, та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, ч. 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Пунктом 2.1 (а) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення України (далі - КУпАП України) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З матеріалів позову встановлено, що позивач заперечує щодо накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2023 №348 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №184 "Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами" постанову КМУ від 03.03.2022 було доповнено пунктом 1-1 наступного змісту: "установити, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії "С", "С1" на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії "В".

Враховуючи вищевказану норму законодавства, позивач вважає, що постанова винесена передчасно, оскільки вказану обставину поліцейським не взято до уваги.

Разом з тим, вказане твердження позивача про можливість керування транспортним засобом категорії С С1 особою, яка має лише категорію В є помилковим.

Зокрема, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2023 №348 "Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №184 "Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами" постанову КМУ від 03.03.2022 було доповнено пунктом 1-1 наступного змісту: "установити, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії "С", "С1" на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії "В".

Разом з тим, постановою КМУ № 360 від 25.03.2022 «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» встановлено, що право на керування транспортними засобами категорій C, C1 надається особам, які мають посвідчення водія категорії B і навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше трьох років протягом останнього часу, пройшли перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та склали практичний іспит на право керування транспортними засобами категорій C, C1. Таким чином вказана постанова КМУ доповнює постанову КМУ № 348 від 22.03.2022 в частині права керування т/з категорії С1 особою, яка має посвідчення водія категорії «В» встановивши тим самим вимоги до водія.

Крім того, постанова Кабінету Міністрів України від 22.03.2023 №348 була прийнята на період дії в державі воєнного стану, у зв`язку з потребами держави та зокрема і ЗСУ у водіях категорії "С1", "С", у зв`язку з чим прийнято рішення надати дозвіл громадянам, які мають посвідчення водія категорії "В", керувати транспортними засобами категорії "С1" та "С", тобто цим водіям надано право керувати транспортними засобами таких категорій до яких відповідно до п.18 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 №340 (в редакції постанови КМУ від 20.05.2009 № 511), співвідношення цих категорій з категоріями "В1", "В", "ВЕ" навіть не застосовується.

Таким чином Уряд спростив процедуру підготовки водіїв в умовах воєнного стану, однак вказана норма прийнята для забезпечення потреб ЗСУ.

ОСОБА_1 отримав посвідчення водія категорії «В» 08.09.2023, таким чином у останнього відсутні навички, передбачені постановою КМУ № 360 від 25.03.2022 та діяльність останнього не пов`язана із потребами ЗСУ.

Таким чином, судом встановлено, що постанова серія ЕНА №3189747 від 03.10.2024 ґрунтується на достовірних доказах та підтверджує вчинення адміністративного правопорушення, тобто відповідачем було доведено правомірність оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищенаведене, в судовому засіданні було встановлено, що дії відповідача, під час винесення постанови серія ЕНА №3189747 від 03.10.2024 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 2 ст. 126 КУпАП, були обґрунтованими, законними та правомірними. Оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Щодо відеозаписів із нагрудних відеореєстраторів.

Відповідно до Наказу МВС № 1026 від 18.12.2018 Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису Розділу VIII. Загальний порядок зберігання та видачі відеозаписів: «Строк зберігання відеозаписів становить: з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, -30 діб, та у зв`язку з наявною технічною можливістю строк збереження відеозаписів із нагрудних відеореєстраторів є обмеженим.»

Враховуючи, що подія правопорушення відбулась 03.10.2024 та фактично на момент розгляду пройшов визначений термін зберігання, суд вважає, що вказані докази об`єктивно не можуть бути надані суду.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення ЕНА №3189747 від 03.10.2024 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 3400 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.126, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 12, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕНА №3189747 від 03.10.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя