Справа № 260/4129/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 260/4129/24 пров. № А/857/22955/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача Дудурич І.В.;

від відповідача - Фітас Є.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській обл. на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.08.2024р. в адміністративній справі за позовом представника адвоката Дудурича Ігоря Володимировича, діючого на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління ДПС у Закарпатській обл. про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани (суддя суду І інстанції: Дору Ю.Ю., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 19.08.2024р., м.Ужгород; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

23.06.2024р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції 24.06.2024р.) представник адвокат Дудурич І.В., діючий на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника відповідача Головного управління /ГУ/ ДПС у Закарпатській обл. Петріченко О. № 5-дс від 24.05.2024р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності Носової Оксани»; судові витрати стягнути з відповідача (а.с.1-5).

Згідно ухвали суду від 27.06.2024р. вирішено розгляд цієї справи, що віднесена процесуальним законом до справ незначної складності, проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) (а.с.11-12).

Відповідно до рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.08.2024р. заявлений позов задоволено; визнано протиправним та скасовано наказ начальника ГУ ДПС у Закарпатській обл. Олексія Петріченко № 5-дс від 24.05.2024р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності Носової Оксани»; стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати в справі у вигляді сплаченого судового збору в сумі 968 грн. 96 коп. (а.с.130-135).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ДПС у Закарпатській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.139-148).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що в ході проведення виїзної наради (протокол № 8-пк від 01.03.2024р.) Державною податковою службою /ДПС/ України визнано незадовільною роботу структурного підрозділу з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків, звернуто увагу керівнику ГУ ДПС у Закарпатській обл. на неналежний рівень організації роботи за напрямком управління ризиками та зобов`язано з`ясувати причини, які призвели до вказаних недоліків та порушити дисциплінарне провадження.

За результатом виїзної наради ДПС України за оцінкою Департаменту управління ризиками ДПС України по підсумках грудня 2023 року ГУ ДПС у Закарпатській обл. за напрямком управління ризиками присвоєно 19 рейтингове місце із 30 можливих.

Вказаний рейтинговий показник свідчить про неналежний рівень організації роботи комісій щодо запобігання формуванню та розповсюдженню податкового кредиту, що має ознаки ризиковості, а також низьку якість наданих платниками податків матеріалів, які використовуються та аналізуються у процесі прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, врахуванні/неврахуванні таблиці даних платника податку, про відповідність/невідповідність платника податків критеріям ризиковості тощо.

Зокрема, на вказаний показник мали вплив такі фактори: платнику з високим рівнем сплати платежів до бюджету та систематичним поповненням ліміту в СЕА ПДВ відмовлено у реєстрації ПН/РК; платникам зі значною кількістю найманих працівників (стабільний штат - більше 20 шт. одиниць) та співвідношенням загальної суми сплачених платежів до обсягу виписаних податкових накладних за період обрахунку від 1 до 2 % відмовлено у реєстрації ПН/РК; при значних та стабільних поповненнях ліміту в СЕА ПДВ платнику відмовлено у врахуванні ТПП.

Згідно Посадової інструкції, якою керувалася позивач, затвердженої начальником ГУ ДПС у Закарпатській обл. 21.09.2023р., метою посади є забезпечення організації процесу моніторингу податкових ризиків та критеріїв їх оцінки, фінансово-господарських операцій платників податків на наявність податкових ризиків відповідно до визначених завдань та функцій, передбачених законодавством та нормативними документами. Одним з основних посадових обов`язків керівника даного підрозділу є організація роботи управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків та забезпечення виконання завдань і доручень ДПС України та начальника ГУ ДПС.

На підставі викладеного Дисциплінарна комісія дійшла висновку про наявність в діях заступника начальника управління - начальника відділу матеріально-технічного забезпечення управління інфраструктури та господарського забезпечення (за період перебування на посаді начальника управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС) ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, що слугувало підставою для притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності із застосуванням до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Представник позивача адвокат Дудурич І.В. скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її безпідставною, необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції надав належну оцінку всім обставинам справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального законодавства, ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.180-182).

Відповідно до ухвали апеляційного суду від 18.10.2024р. апеляційний розгляд призначено в порядку письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами (а.с.166-167).

Ухвалою апеляційного суду від 28.10.2024р. призначено апеляційний розгляд справи в судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін (а.с.173-174).

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення представника позивача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 в період з 01.08.2022р. по 31.03.2024р. перебувала на посаді начальника управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Закарпатській обл.

Починаючи з 01.04.2024р., позивач призначена на посаду заступника начальника управління - начальника відділу матеріально-технічного забезпечення управління інфраструктури та господарського забезпечення ГУ ДПС у Закарпатській обл. (а.с.43)

01.03.2024р. прийнято протокол виїзної наради ДПС України на базі ГУ ДПС у Львівській обл. за № 8 пк. Згідно із п.13 вказаного протоколу визнано незадовільною роботу ГУ ДПС у Тернопільській та Закарпатській обл. з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків (а.с.35-51).

На підставі вказаного протоколу відповідач ГУ ДПС у Закарпатській обл. прийняв наказ № 11-дп від 28.03.2024р. «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно Носової Оксани», причиною порушення провадження визначено неналежний рівень організації роботи за напрямком управління ризиками; цим же наказом сформовано склад Дисциплінарної комісії (а.с.52-53).

Дисциплінарною комісією складено подання № 329/07-16-01 від 23.05.2024р., згідно якого в діях позивача встановлено наявність дисциплінарного проступку, через що рекомендовано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани (а.с.100-110).

На підставі вказаного подання начальником ГУ ДПС у Закарпатській обл. Петріченко О. винесено наказ № 5-дс від 24.05.2024р. про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани (оскаржуваний наказ).

Підставою застосування до позивача дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п.2 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», а саме: неналежний рівень організації роботи структурних підрозділів ГУ ДПС із забезпечення реалізації процесу щодо відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріями оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, роз`яснювальної роботи з платниками податку на додану вартість в частині якості наданих платниками податків матеріалів, які використовуються та аналізуються в процесі прийняття Комісією ГУ ДПС у Закарпатській обл. з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних рішень про реєстрацію та відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, врахуванні/неврахуванні таблиць даних платника податку.

Приймаючи рішення та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції керувався тим, що згідно матеріалів дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 є відсутніми належні та допустимі докази, які б указували на наявність ознак дисциплінарного проступку, допущеного позивачем щодо неналежного виконання нею функціональних обов`язків.

Догана є одним із найважчих дисциплінарних стягнень, а відповідачем не представлено конкретних доказів допущеного ОСОБА_1 дисциплінарного проступку; не наведено обґрунтування накладення такого дисциплінарного стягнення як догана; не враховано пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення заявленого позову такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Розглядуваний спір стосується правомірності наказу ГУ ДПС у Закарпатській обл. № 5-дс від 24.05.2024р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності Носової Оксани», згідно якого на підставі ст.ст.65, 66, 77 Закону України «Про державну службу» застосовано до заступника начальника управління начальника відділу матеріально-технічного забезпечення управління інфраструктури та господарського забезпечення ГУ ДПС у Закарпатській обл. Носової О.М. дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани; підставою для застосування вказаного стягнення визначено вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п.2 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу», що полягав у неналежному рівні організації роботи структурних підрозділів ГУ ДПС із забезпечення реалізації процесу щодо відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріями оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, роз`яснювальної роботи з платниками податку на додану вартість в частині якості наданих платниками податків матеріалів, які використовуються та аналізуються в процесі прийняття Комісією ГУ ДПС у Закарпатській обл. з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних рішень про реєстрацію та відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, врахуванні/неврахуванні таблиць даних платника податку.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України № 889-VIII від 10.12.2015р. «Про державну службу» (надалі Закон № 889-VIII) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Статтею 8 вказаного Закону передбачено, що державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах, та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

У разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб він зобов`язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відповідно до ст.64 зазначеного Закону за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Статтею 65 згаданого Закону визначено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу кримінального або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 9-1) порушення вимог Закону України «Про запобігання загрозам національній безпеці, пов`язаним із надмірним впливом осіб, які мають значну економічну та політичну вагу в суспільному житті (олігархів)» у частині подання, дотримання строків подання декларації про контакти державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «А» або «Б»; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу кримінального або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.

За змістом ч.ч.1 та 3 ст.66 зазначеного Закону за вчинення дисциплінарного правопорушення, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 65 Закону № 889-VIII, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Частиною 1 ст.69 цього Закону передбачено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Стаття 71 вказаного Закону передбачає, що Порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджений постановою КМ України № 1039 від 04.12.2019р. (надалі Порядок № 1039).

Пунктом 4 Порядку № 1039 визначено, що дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі - державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Згідно п.7 Порядку для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія.

Пунктом 24 Порядку № 1039 визначено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Згідно з п.34 Порядку № 1039 комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання.

Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити:

чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження;

чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку;

чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби;

чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності;

який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця.

Відповідно до п.35 Порядку № 1039 результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії. Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні.

Члени Комісії, дисциплінарної комісії мають право викласти свою окрему думку, яка додається до пропозиції (подання).

З аналізу наведених правових норм висновується, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення може бути вчинення особою дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Ці обставини, як і характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він учинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків з`ясовуються під час службового розслідування та/або прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Рішення суб`єкта призначення про накладення дисциплінарного стягнення має ґрунтуватись на матеріалах дисциплінарної справи, що відповідають вимогам ч.2 ст.73 Закону України «Про державну службу» і бути належним чином обґрунтованим.

Адміністративний суд у силу вимог ч.3 ст.2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами дисциплінарної справи, тощо.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися, насамперед, на такому:

чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного проступку;

чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

чи відповідає застосований вид стягнення вимогам закону.

У розглядуваній справі відповідач здійснив правову кваліфікацію дій позивача ОСОБА_1 за час її перебування на посаді начальника управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Закарпатській обл. за п.2 ч.2 ст.65 Закону № 889-VIII, тобто, як порушення правил етичної поведінки державних службовців.

У свою чергу, деталізуючи вказану підставу відповідач покликався на неналежний рівень організації роботи структурних підрозділів ГУ ДПС із забезпечення реалізації процесу щодо відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріями оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, роз`яснювальної роботи з платниками податку на додану вартість в частині якості наданих платниками податків матеріалів, які використовуються та аналізуються в процесі прийняття Комісією ГУ ДПС у Закарпатській обл. з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних рішень про реєстрацію та відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, врахуванні/неврахуванні таблиць даних платника податку, що в цілому вказує на невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (п.5 ч.2 ст.65 Закону № 889-VIII).

Виходячи з викладеного, правова підстава притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності згідно п.2 ч.2 ст.65 Закону № 889-VIII визначена помилково.

Варто зазначити, що Верховний Суд у постанові від 28.04.2022р. у справі № 540/2464/19 розмежував поняття «перевищення службових повноважень», «прийняття необґрунтованого рішення або рішення, що суперечить закону» та «невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків», зазначивши, що наведені діяння є різними видами дисциплінарних проступків з різними правовими наслідками.

При цьому, кожне з вказаних діянь містить самостійний склад дисциплінарного правопорушення (є окремим дисциплінарним проступком) і за кожне з цих діянь передбачені різні види дисциплінарних стягнень. Тому правильне встановлення виду дисциплінарного проступку є важливою складовою конституційної гарантії захисту від незаконного звільнення.

Зокрема, невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків полягає у невчиненні чи неналежному вчиненні особою дій у межах наданих їй законом прав та обов`язків.

Стосовно зазначених в наказі порушень колегія суддів враховує, що фактичною підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугували результати виїзної наради ДПС України, що мала місце 01.03.2024р. за період роботи жовтень 2023 року лютий 2024 року, при цьому по підсумках грудня 2023 року ГУ ДПС у Закарпатській обл. за напрямком управління ризиками посіло 19 рейтингове місце із 30 можливих.

Вказаний рейтинговий показник свідчить про неналежний рівень організації роботи комісій щодо запобігання формуванню та розповсюдженню податкового кредиту, що має ознаки ризиковості, а також низьку якість наданих платниками податків матеріалів, які використовуються та аналізуються у процесі прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, врахуванні/неврахуванні таблиці даних платника податку, про відповідність/невідповідність платника податків критеріям ризиковості тощо.

Зокрема, на вказаний показник мали вплив такі фактори: платнику з високим рівнем сплати платежів до бюджету та систематичним поповненням ліміту в СЕА ПДВ відмовлено у реєстрації ПН/РК; платникам зі значною кількістю найманих працівників (стабільний штат - більше 20 шт. одиниць) та співвідношенням загальної суми сплачених платежів до обсягу виписаних податкових накладних за період обрахунку від 1 до 2 % відмовлено у реєстрації ПН/РК; при значних та стабільних поповненнях ліміту в СЕА ПДВ платнику відмовлено у врахуванні ТПП.

Разом з тим, вказані висновки Дисциплінарної комісії носять загальний характер, а оцінка дій позивача є абстрактною та поверхневою, не підкріпленою жодними доказами.

В матеріалах справи відсутні докази вчинення позивачем конкретних негативних дій (бездіяльності) на посаді начальника управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Закарпатській обл., якими завдано або могло бути завдано певної шкоди, порушено нормальну діяльність установи тощо.

При цьому, відповідач не навів будь-яких порушень посадової інструкції начальника управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Закарпатській обл. (а.с.63-64) та Положення про управління з питань виявлення та опрацювання податкових ризиків ГУ ДПС у Закарпатській обл. (а.с.66-79), що були допущені позивачем.

Водночас, результати виїзної наради ДПС України, рейтингове місце за період діяльності не можуть розцінюватися як беззаперечні докази вчинення позивачем дисциплінарного проступку, оскільки дійсні причини таких обставин відповідачем не з`ясовано.

Згідно із ч.ч.1 і 2 ст.77 Закону України «Про державну службу» рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

Аналіз змісту наказу начальника ГУ ДПС у Закарпатській обл. № 5-дс від 24.05.2024р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності Носової Оксани» вказує на те, що такий не містить стислого викладу обставин справи, не розкриває виду дисциплінарного проступку і його правильної юридичної кваліфікації.

Такі обставини є істотним порушенням процедури притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності, яке впливає на остаточний її результат.

Головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Відповідно до ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Рисовський проти України» (Заява № 29979/04 пп.70,71) суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (п.70 рішення). Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (п.71 рішення).

Таким чином, відповідач формально зазначив підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, не врахував всіх обставин справи, неналежним чином обґрунтував своє рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, через що безпідставно притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскаржуваний наказ начальника ГУ ДПС у Закарпатській обл. № 5-дс від 24.05.2024р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності Носової Оксани» прийнятий відповідачем без дотримання вимог чинного законодавства.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання про те, що в розглядуваному випадку наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не доведено; висновки суду першої інстанції не спростовані апелянтом, через що наказ начальника ГУ ДПС у Закарпатській обл. № 5-дс від 24.05.2024р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності Носової Оксани» не ґрунтується на вимогах закону.

Всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, заперечення відповідача були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача задоволені у вказаний спосіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про обґрунтованість та підставність заявленого позову, через що останній підлягає до задоволення.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ГУ ДПС у Закарпатській обл.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській обл. на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.08.2024р. в адміністративній справі № 260/4129/24 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління ДПС у Закарпатській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор

Дата складання повного тексту судового рішення: 21.11.2024р.