Справа № 520/4923/24
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 р.Справа № 520/4923/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2024, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 16.09.24 року по справі № 520/4923/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено у повному обсязі.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.01.2024 № 2693-1270/М-03/8-2000/24 щодо зарахування ОСОБА_1 періодів роботи з 02.01.2008 по 07.05.2009 та з 18.10.2010 по 30.09.2023 у Комунальній установі охорони здоров`я Міський клінічний протитуберкульозний диспансер № 1 на посадах сестри медичної амбулаторно-поліклінічного відділення та сестри медичної амбулаторного відділення, до стажу роботи у подвійному розмірі.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 02.01.2008 по 07.05.2009 та з 18.10.2010 по 30.09.2023 у Комунальній установі охорони здоров`я Міський клінічний протитуберкульозний диспансер № 1 на посадах сестри медичної амбулаторно-поліклінічного відділення та сестри медичної амбулаторного відділення, до стажу роботи у подвійному розмірі та перерахувати пенсію з 11.01.2024.

09.09.2024 року до суду надійшла заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 по справі № 520/4923/24 в порядку ст. 382 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 по справі № 520/4923/24 в порядку ст. 382 КАС України у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 року по справі № 520/4923/24 та встановити судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 по справі №520/4923/24 з поданням відповідачем звіту.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник позивача зазначає, що відповідачем не виконано судове рішення від 26.04.2024 у справі №520/4923/24, оскільки відповідачем фактично не зараховано ОСОБА_1 до страхового стажу у подвійному розмірі згідно зі статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 02.01.2008 по 07.05.2009 та з 18.10.2010 по 30.09.2023 для обрахунку розміру пенсії. Таким чином, апелянт вважає, що вказане є безумовною підставою для встановлення судового контролю у даній справі, як це передбачено нормами статті 382 КАС України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не скористалося правом подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовивши у задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №520/4923/24.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Згідно ч.2 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ч. ч. 4, 7 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Частинами 2, 3 статті 14 КАС України (далі по тексту - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Окрім того, в Рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Колегія суддів наголошує, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відтак, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Відповідно до ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 31.07.2018 року у справі №235/7638/16-а та від 03.07.2023 року у справі №380/25987/21.

Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення згідно ст.382 КАС України можливо як під час ухвалення судового рішення, так і вже після ухвалення рішення по справі, що підтверджується ухвалами Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі №800/592/17 та від 05.07.2018 року у справі №206/3911/17 та постановою Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі №286/766/17.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм законодавства адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 20.09.2023 року у справі №9901/116/20.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 27.02.2020 року у справі №0640/3719/18 та від 11.06.2020 року у справі №640/13988/19.

Верховний Суд в постанові від 20.02.2019 року у справі №806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

Колегія суддів наголошує, що приписи статті 382 КАС України не містять застережень щодо можливості встановлення заходів судового контролю виключно після вжиття позивачем заходів з його примусового виконання у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року №1404-VIII.

Звернення позивача до суду на підставі норм статті 382 КАС України та примусове виконання рішення суду у порядку виконавчого провадження є окремими самостійними процедурами, спрямованими на виконання судового рішення, та можуть застосовуватися одночасно.

Колегія суддів вважає необґрунтованими відповідні висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для вжиття заходів судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі з мотивів відсутності доказів вчинення заходів примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження»

При цьому, як вже зазначалося вище, приписами КАС України встановлене право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Водночас, колегія суддів наголошує, що ухвала суду з питань судового контролю за виконанням рішення, у тому числі, про відмову у вжитті таких заходів, має відповідати вимогам щодо її обґрунтованості.

Так, матеріалами справи встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року у даній справі, яке набрало законної сили 26 квітня 2024 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено в повному обсязі. Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.01.2024 № 2693-1270/М-03/8-2000/24 щодо зарахування ОСОБА_1 періодів роботи з 02.01.2008 по 07.05.2009 та з 18.10.2010 по 30.09.2023 у Комунальній установі охорони здоров`я Міський клінічний протитуберкульозний диспансер № 1 на посадах сестри медичної амбулаторно-поліклінічного відділення та сестри медичної амбулаторного відділення, до стажу роботи у подвійному розмірі. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 02.01.2008 по 07.05.2009 та з 18.10.2010 по 30.09.2023 у Комунальній установі охорони здоров`я Міський клінічний протитуберкульозний диспансер № 1 на посадах сестри медичної амбулаторно-поліклінічного відділення та сестри медичної амбулаторного відділення, до стажу роботи у подвійному розмірі та перерахувати пенсію з 11.01.2024.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, зокрема, що положеннями статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року, передбачено пільги по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах.

В своїй апеляційній скарзі позивач зазначає, що на виконання вказаного судового рішення пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії позивачці та зарахував для визначення права на призначення пенсії стаж з 02.01.2008 по 07.05.2009 та з 18.10.2010 по 30.09.2023 у подвійному розмірі, відповідно протоколу обчислення стажу для визначення права на призначення пенсії, згідно з яким загальний розмір стажу позивача складає 54 роки 0 місяців 29 днів.

Разом з тим позивач зазначає, що при обрахунку розміру пенсії позивачу, пенсійним органом стаж роботи з 02.01.2008 по 07.05.2009 та з 18.10.2010 по 30.09.2023 обраховано в одинарному розмірі, згідно з протоколом обчислення стажу для обрахунку розміру пенсії, де загальний стаж становить 39 років 9 місяців 6 днів.

Тобто, саме із зазначеними обставинами позивач, звертаючись до суду із заявою про встановлення у справі судового контролю, пов`язував наявність підстав для її задоволення, вказуючи на неповне виконання відповідачем рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 у справі №520/4923/24.

Отже, вирішуючи питання про встановлення судового контролю, суд повинен був надати оцінку вказаним доводам заявника та перевірити, чи виконує відповідач належним чином рішення суду, зокрема, в частині нарахування та виплати пенсії позивача.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про встановлення судового контролю доводам позивача оцінки не надав, в той же час як звернення останнього до суду із заявою (клопотанням) про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №520/4923/24 обумовлене неповним виконанням суб`єктом владних повноважень рішення суду, що набрало законної сили.

Наведене свідчить про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Нормою статті ст.242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене вище, з огляду на ненадання судом першої інстанції оцінки обставинам, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття заходів судового контролю, колегія суддів вважає передчасними висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для встановлення контролю за виконанням судового рішення у справі №520/4923/24 шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до п. п.1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи викладене, зважаючи на приписи ч.1 ст.382 КАС України згідно якої повноваження із вжиття заходів судового контролю надані суду, який ухвалив судове рішення, колегія суддів приходить до висновку, що внаслідок неповного з`ясування судом, що мають значення для справи та порушення останнім норм процесуального права оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відтак, скарга ОСОБА_1 за наслідками апеляційного перегляду даної справи підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 по справі № 520/4923/24 скасувати.

Справу №520/4923/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 19.11.2024 року