Справа № 200/4921/21
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року справа №200/4921/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 2 вересня 2024 року у справі № 200/4921/21 (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року у справі № 200/4921/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області - задоволено, зокрема: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 березня 2021 року № ФС-93484/09/01/313 з урахуванням проведених раніше виплат.

17.08.2024 року позивачем до суду подана заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі, в якій просив:

- визнати протиправними дії (бездіяльність), вчинені ГУ ПФУ в Донецькій області на виконання рішення суду у справі №200/4921/21 по виплаті доплати до пенсії (заборгованості) за період з 01.04.2019 по 30.11.2021р. у розмірі 154649,99 грн. на умовах окремого порядку, затвердженого постановою № 1165, а не вимог ст.ст. 51, 52, 55 Закону № 2262-ХІІ;

- змінити спосіб виконання рішення суду від 05.07.2021 по справі № 200/4921/21 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 березня 2021 року № ФС-93484/09/01/313 з урахуванням проведених раніше виплат, встановивши новий спосіб виконання рішення: «Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01.04.2019 по 30.11.2021р. у розмірі 154649 (сто п`ятдесят чотири тисячі шістсот сорок дев`ять) грн. 99 коп. з врахуванням вже виплачених сум».

Заява мотивована тим, що на виконання рішення суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки починаючи з квітня 2019 року та нараховано за період цей період з квітня 2019 року по 30.11.2021 у загальній сумі 154649,99 грн. Однак, станом на дату подачі заяви, позивачу не виплачена нарахована сума пенсійних виплат за період з квітня 2019 року по листопад 2021 року включно у розмірі 154649,99 грн.

Листом відповідача від 21.11.2023 повідомило позивача про те, що доплата до пенсії за рішенням, зокрема, за рішенням суду від 05.07.2021 по справі № 200/4921/21 облікована в Головному управлінні та буде виплачена на умовах окремого порядку, затвердженого постановою № 1165, після затвердження відповідних бюджетних призначень.

Позивач вважає, що до спірних у межах цієї справи правовідносин суд має застосувати приписи ст. 55 Закону № 2262-ХІІ, а не Порядку № 1165.

Оскільки неотримання нарахованої суми пенсії вчинено з вини органу Пенсійного фонду України на підставі рішення суду, то заборгованість з пенсії за період з 01.04.2019 по 30.11.2021 у розмірі 154649,99 грн. має бути виплачена із застосуванням механізму передбаченого безпосередньо ст. 55 Закону № 2262-ХІІ, а не механізму, визначеного Порядком № 1165.

За таких обставин, застосування відповідачем до спірних правовідносин механізму виплати суми неотриманої, але нарахованої пенсії, визначеного Порядком № 1165 є протиправним.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.09.2024 року заяву позивача про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду справі № 200/4921/21 залишено без задоволення; у задоволенні заяви представника позивача про зміну способу і порядку виконання судового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року у справі № 200/4921/21 - відмовлено.

Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 2 вересня 2024 року у справі № 200/4921/21 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву про визнання протиправними дії (бездіяльність), вчинені ГУ ПФУ в Донецькій області на виконання рішення суду у справі №200/4921/21 по виплаті йому доплати до пенсії (заборгованості) за період з 01.04.2019 по 30.11.2021 у розмірі 154649,99 грн., яка провадиться на умовах окремого порядку, затвердженого постановою № 1165, а не вимог ст. 51, 52, 55 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Апелянт вважає ухвалу безпідставною та такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, де суд неповно з`ясував предмет та обставини спору, що мають значення для справи, з наступних підстав.

З висновку суду слідує, що для визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Донецькій області та вирішення нового спору, позивач повинен звернутись до суду з новим адміністративним позовом.

19.04.2024 року позивач звертався до Одеського окружного адміністративного суду з такою заявою. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі №420/12261/24, залишену без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2024 року згідно п.2 ч.1 ст.170 КАС України відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суддя зазначив, що позивач вправі ініціювати перевірку законності дій/бездіяльності відповідача щодо невиплати заборгованості за судовим рішенням у справі № 200/4921/21, шляхом встановлення судового контролю в межах справи № 200/4921/21.

У зв`язку з цим позивач подав заяву від 17.08.2024 року до Донецького окружного адміністративного суду про встановлення судового контролю у справі №200/4921/21.

Вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в іншому (новому) судовому провадженні не розглядаються. Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 03.04.2019 р. у справі № 820/4261/18, від 09.07.2019 р. у справі № 826/17587/18, від 22.08.2019 р. у справі № 522/10140/17, від 22.12.2020 р. у справу № 440/1810/19, від 25.02.2021 р. у справі № 640/13599/20, від 30.03.2021 р. у справі № 580/3376/20, від 27.04.2021 р. у справі № 460/418/20, від 13.09.2021 р. у справі № 20/3888/21, від 02.12.2021 р. у справі № 808/1156/18.

На виконання рішення суду в листопаді 2021 року ГУ ПФУ проведено перерахунок пенсії в результаті якого утворилась доплата до пенсії (заборгованість) за період з 01.04.2019 по 30.11.2021 у розмірі 154649,99 грн. Протиправним є застосування відповідачем до спірних правовідносин механізму виплати суми не отриманої, але нарахованої пенсії, визначеного Порядком № 1165.

За результатом розгляду звернення від 28.10.2023 щодо виключення позивача з переліку отримувачів виплат за минулий період згідно Порядку, затвердженого Постановою КМУ №1165 від 10.11.2021 та виплати заборгованості згідно Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» на загальних підставах, так як припинення, а отже і відновлення їх виплати не було, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 21.11.2023 надана відповідь-відмова.

Оскільки неотримання нарахованої суми пенсії вчинено з вини органу Пенсійного фонду України на підставі рішення суду, то заборгованість з пенсії за період з 01.04.2019 по 30.11.2021р. у розмірі 154649,99 грн має бути виплачена із застосуванням механізму передбаченого безпосередньо ст. 55 Закону № 2262-ХІІ, а не механізму, визначеного Порядком № 1165.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги, і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року у справі № 200/4921/21, зокрема: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15 березня 2021 року № ФС-93484/09/01/313 з урахуванням проведених раніше виплат.

16.11.2021 року видано виконавчі листи.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Буселом В.О. від 22.02.2024 року відкрито виконавче провадження ВП № 74242809 з виконання виконавчого листа № 200/4921/21 від 16.11.2021.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.05.2023 року № 9926-9145/К-02/8-0500/23 повідомлено позивача, про те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.07.2021 по справі 200/4921/21, яке набрало законної сили 23.09.2021, в листопаді 2021 року проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 15.03.2021 № ФС-93484/09/01/313.

Доплата до пенсії за період з 01.04.2019 по 30.11.2021 у загальній сумі 154649,99 грн.

Позивач має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою, виданою відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 № 509.

Суми пенсії, нараховані внутрішньо переміщеним особам на виконання рішень суду, підлягають виплаті на умовах окремого порядку, затвердженого постановою КМУ від 10.11.2021 № 1165 «Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і реєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території».

Таким чином, заборгованість пенсії за період з 01.04.2019 по 30.11.2021 у сумі 154649,99 грн. облікована в Головному управлінні та буде виплачена на умовах окремого порядку, затвердженого постановою КМУ від 10.11.2021 № 1165, після затвердження відповідних бюджетних призначень.

Листом відповідача від 21.11.2023 року № 23101-21424/К-02/8-0500/23 повідомлено позивача, про те, що доплата до пенсії за рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.07.2021 по справі № 200/4921/21 облікована в Головному управлінні та буде виплачена на умовах окремого порядку, затвердженого постановою № 1165, після затвердження відповідних бюджетних призначень.

Листом відповідача від 11.03.2024 року № 5507-3631/К-02/8-0500/24 повідомлено позивача, про те, що із загальної суми пенсії за минулий час, яка обліковується в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації, з урахуванням положень абз.3 п.4 Порядку № 1165 позивачу виплачено 4490,22 грн.

За ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ч. 2 ст. 14 КАС України).

Особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ч. 1 ст. 383 КАС України).

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (ч. 6 ст. 383 КАС України).

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ч.1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року у справі № 200/4921/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області доплата до пенсії за рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/11472/19-а облікована в Головному управлінні та виплачується на умовах окремого порядку, затвердженого постановою № 1165, після затвердження відповідних бюджетних призначень.

Механізм виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), які не виплачено за період до місяця відновлення їх виплати (далі-пенсійні виплати за минулий період) внутрішньо переміщеним особам органами Пенсійного фонду України визначений «Порядком виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165 (далі-Порядок № 1165).

Відповідно до цього Порядку позивача включено до переліку отримувачів станом на 1 січня 2022 року; із загальної суми пенсії за минулий час, яка обліковується в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації, з урахуванням положень абзацу 3 пункту 4 Порядку № 1165, позивачу у період з листопада 2022 року по грудень 2023 року нараховано та виплачено на погашення заборгованості в сумі 4490,22 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується вжиття відповідачем заходів з виконання рішення суду.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви в порядку ст. 383 КАС України.

Щодо заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення, апеляційний суд враховує наступне.

Згідно ч. 1 та 3 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, за заявою стягувача чи виконавця (у випадках встановлених законом), може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення.

Підставою для встановлення або зміни способу виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

Неможливість виконання рішень зобов`язального характеру, боржником за яким є державний орган, відповідно до встановленого Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» порядку безспірного списання відповідних коштів із рахунків такого державного органу фактично призводить до неможливості їх виконання в цілому. Така обставина є підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 у справі № 281/1820/14-а, від 11.11.2020 у справі № 817/628/15 та від 17.02.2021 у справі № 295/16238/14, від 24.07.2023 у справі № 420/6671/18.

Спосіб виконання судового рішення є способом реалізації захисту порушених прав позивача, який визначений самим рішенням та повинен відповідати вимогам закону. Під зміною ж способу і порядку виконання судового рішення необхідно розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації прийнятого рішення. Ці заходи мають забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

Водночас, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати рішення по суті, торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду, а також змінювати обраний судом при ухваленні цього рішення спосіб відновлення порушеного права позивача.

За ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган, державні підприємство, установа, організація.

Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.07.2021 відповідача зобов`язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.03.2021№ ФС-93484/09/01/313.

Отже, за результатами розгляду справи та вирішення спору між сторонами, суд постановив рішення, яким зобов`язав суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії задля захисту порушених прав позивача.

В заяві позивач просить суд, зокрема, змінити спосіб і порядок виконання вищевказаного рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на його користь заборгованості з пенсії за період з 01.04.2019 по 30.11.2021р. у розмірі 154649 грн. 99 коп. з врахуванням вже виплачених сум.

Отже, обраний позивачем спосіб відновлення порушених прав позивача фактично свідчить про зміну резолютивної частини рішення суду, із зобов`язального характеру у спосіб стягнення конкретної суми, що суперечить усталеній позиції Верховного Суду (постанова від 10.07.2018 у справі № 490/9519/16-а, від 30.07.2019 у справі № 281/1618/14-а, від 24.07.2023 у справі № 420/6671/18).

Суд враховує, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення, та передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27.02.2023 у справі № 340/6875/21.

Отже, змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання виплатити різницю з урахуванням раніше виплачених сум на списання конкретної суми, відбудеться зміна рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Оскільки зміна на підставі ст. 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст. 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання суб`єктів владних повноважень здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.

Крім того, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Суд враховує, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним). Тобто це рішення не може бути скасоване (змінене) судом, що його прийняв. Основні та додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними. Тому суд, який прийняв рішення, може лише внести до нього виправлення, які не торкаються суті відомостей, що викладені у рішенні.

Аналізуючи положення ст.378 КАС України у системному зв`язку з нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, суд дійшов висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими у даному випадку обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Суд звертає увагу, що розрахунок суми пенсійних виплат за наслідками перерахунку пенсії позивача на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.03.2021 № ФС-93484/09/01/313 судом при ухваленні рішення по суті позовних вимог не здійснювався, тому зміна способу виконання такого рішення з зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.03.2021 № ФС-93484/09/01/313 на стягнення конкретної суми потягне за собою зміну рішення по суті, вихід за межі позовних вимог та вирішення питань, що не були предметом дослідження судом при розгляді справи.

Оскільки у справі, що розглядається, встановлено, що способом відновлення порушеного права позивача судом обрано зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум пенсійних виплат не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав, тому суд дійшов висновку про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, адже запропонований останнім спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у справі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24.07.2023 у справі № 420/6671/18.

Крім того, позивач не згоден із тим, що відповідач при вирішенні питання про сплату заборгованості, керується механізмом, визначеним Порядком № 1165, а не передбаченим безпосередньо ст. 55 Закону № 2262-ХІІ. Позивач у заяві вказує, що до спірних правовідносин має застосуватись приписи ст. 55 Закону № 2262-ХІІ, а не Порядку № 1165. Оскільки неотримання нарахованої суми пенсії вчинено з вини органу Пенсійного фонду України на підставі рішення суду, то заборгованість з пенсії за період з 01.04.2019 по 30.11.2021 у розмірі 154649,99 грн. має бути виплачена із застосуванням механізму передбаченого безпосередньо ст. 55 Закону №2262-ХІІ, а не механізму, визначеного Порядком № 1165.

Отже, зі встановлених обставин вбачається, що між позивачем та пенсійним органом виник новий спір, щодо правовідносин, які не мали місце на час винесення судом рішення від 05.07.2024 у справі 200/4921/21, а саме застосуванням механізму визначеного Порядком № 1165, з яким позивач не згоден.

Суд при вирішені даної справи керувався положеннями ч.1 ст.2 КАС України відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, а також ч. 1 ст. 5 КАС України, якою передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З системного аналізу вищенаведених законодавчих положень вбачається, що метою та завданнями адміністративного судочинства, зокрема, є захист та поновлення уже порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась з відповідним позовом до суду.

З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутні підстави для зміну способу і порядку виконання судового рішення, оскільки з доводів позивача та матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник новий спір, оцінка якому не надавалась в межах справи №200/4921/21.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви в порядку ст. 378 КАС України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції ухвала прийнята з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 241, 250, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 378, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 2 вересня 2024 року у справі № 200/4921/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 20 листопада 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді А.А. Блохін

І.Д. Компанієць