Справа № 160/15942/24
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження в місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гур`єв Андрій Альбертович, до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гур`єв Андрій Альбертович, до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 30 березня 2022 року по 31 травня 2022 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 30 березня 2022 року по 31 травня 2022 року у розмірі 206 451 грн 61 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що має право на отримання додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн на місяць за період з 30.03.2022 по 31.05.2022 у зв`язку з перебуванням у відрядженні в зоні бойових дій, де виконував бойові накази. Разом з тим, за час перебування у відрядженні відповідач не нарахував та не здійснив позивачу додаткову виплату за виконання бойових завдань. Тому позивач уважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування йому 100 000 грн додаткової винагороди, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у бойових діях за період з 30.03.2022 по 31.05.2022.
Ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
01.07.2024 через систему «Електронний суд» відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно з яким, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що порядок і умови виплати додаткової винагороди за спірний період врегульовано телеграмою Міністра оборони від 25.03.2022 № НР 248/1298 (далі Телеграма № НР 248/1298) та Окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 (далі Окреме доручення). Відповідно до пункту 3 абзаців 2-6 Телеграми № НР 248/1298 та пункту 3 абзаців 3-7 Окремого доручення виплата винагороди проводиться у разі наявності наступних документів: ОСОБА_2 наказ (бойове розпорядження); ОСОБА_3 бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість; ОСОБА_4 (донесення) командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця; Г. Довідка командира військової частини, до якої відряджений військовослужбовець, про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах. (у разі переходу у підпорядкування іншої військової частини чи угруповання військ(сил)). Згідно з пунктом 4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток № 1 або додаток № 2) обов`язково зазначаються документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення. Згідно з пунктом 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30 000 грн здійснюється на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини. У цих наказах про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру 100 000 грн за місяць, обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 3 до цього доручення). Таким чином, передумовою для виплати військовослужбовцю додаткової винагороди в розмірі до 100 000 гривень відповідно до постанови КМУ № 168, є надходження від керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, визначених Міністром оборони України документів на підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах. Відповідач підтверджує те, що 30 березня 2022 року позивач вибув у складі тактичної групи для виконання бойового завдання. Під час виконання поставлених завдань особовий склад входив у підпорядкування оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », підтвердження цього факту є надані позивачем наказ командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) № 95 про прибуття для виконання завдань, а також наказ командира НОМЕР_2 окремої бригади №3 про вибуття та наказ командира НОМЕР_2 окремої бригади № 5 про прибуття. З 11 червня 2022 року оперативно-тактичне угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » було розформовано, а тактична група НОМЕР_2 окремої бригади перейшла у підпорядкування оперативно-тактичного угрупування «Донецьк». Докази у вигляді наказу командувача ОТУ лише визначають факт введення в сили та засоби відповідного угруповання, що відповідачем не заперечується, а порядок і періоди застосування, а в подальшому повідомлення штатного командира про участь у бойових діях шляхом надсилання підтверджень здійснюється командуванням ОТУ. На момент звернення позивача до суду з позовною заявою, на адресу Військової частини НОМЕР_1 довідка на позивача, згідно з додатком №1 або № 2 Окремого доручення, про участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не надходила. Довідка командира військової частини, до якої відряджений військовослужбовець, про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах є пріоритетним та основним документом у зв`язку з тим, що підтверджує командування до якого відряджений військовослужбовець повідомляє про те, чи військовослужбовець брав участь у бойових діях та інших заходах у відповідний період. Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі: бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу. Відповідач звертає увагу суду на те, що позивача відряджено до ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (пізніше ОТУ Донецьк), а довідок на позивача згідно з додатком №1 або № 2 Окремого доручення/Телеграми, витягів з бойових наказів (бойових розпоряджень), витягів журналів бойових дій від даного угруповання до військової частини НОМЕР_1 не надходило. Надані матеріали у позовній заяві не є такими, що підтверджують факт участі у бойових діях та не надають можливості для командування військової частини юридично оформити виплату та належно підтвердити участь позивача у бойових діях або заходах, що вимагається керівними документами, а сам факт перебування позивача у відрядженні не свідчить про безпосередню участь позивача у бойових діях.
Так, у відповіді на відзив представник позивача зазначає, що у період з 30.03.2022 по 31.05.2022 діяла редакція п.1 постанови № 168, відповідно до якої військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір додаткової винагороди збільшувався до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, а відповідно до рішення Міністра оборони України № 248/1298 виплата додаткової винагороди у розмірі 100000 грн здійснювалася на підставі бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення або постової відомості, а також рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця з урахуванням наданої на підтвердження участі військовослужбовця довідки, що не мала ні чітко визначеної форми ні встановленого змісту. На підтвердження участі позивача у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації позивач надав наступні документи: військовий квиток позивача; витяг з наказу командира НОМЕР_3 окремого мостового батальйону ВЧ НОМЕР_1 № 31 від 30.03.2022; витяг з наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 95 від 30.04.2024; наказ командира НОМЕР_3 окремого мостового батальйону № 93 від 31.05.2022; посвідчення про відрядження № 128 від 30.03.2022; рапорт командира НОМЕР_4 тактичної групи від 05.07.2022 на ім`я командира НОМЕР_3 окремого мостового батальйону; пояснювальна записка командира НОМЕР_4 тактичної групи від 26.01.2024. Виходячи з вказаних вище обставин у сукупності відповідач безпідставно посилається на прийняте після виникнення спірних правовідносин Окреме доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 яке є неможливим до застосування, оскільки до прийняття Міністром оборони України Окремого доручення № 912/з/29 від 23.06.2022 додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення участі у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії при безпосередньому перебуванні у районах бойових дій у період здійснення зазначених заходів, військовослужбовцям нараховувалася та виплачувалася саме на підставі наказів командирів (начальників). Відтак, позивач має право на додаткову винагороду з розрахунку 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період за спірний період. Представник позивача зауважує, що на момент виникнення спірних правовідносин Постанова № 168 не наділяла керівників відповідних міністерств та державних органів повноваженнями встановлювати порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою. Такі зміни були внесені постановою Кабінету Міністрів України від 07.07,2022 №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168», яка набрала чинності лише 19.07.2024. Відповідно, всі рекомендаційні листи та телеграми, які були видані до набрання чинності внесених змін, не мають за собою юридичного підґрунтя, а носять рекомендаційний характер. Отже, за доводами представника позивача, до 19.07.2022 виплати повинні були здійснюватися виключно на підставі Постанови № 168.
Ухвалою суду від 21.06.2024 витребувано у відповідача: належним чином засвідчені докази на підтвердження підстав для виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 30 березня 2022 року по 31 травня 2022 року (наказ, бойове розпорядження тощо); інформацію щодо нарахованого та виплаченого ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) грошового забезпечення за період з 30 березня 2022 року по 31 травня 2022 року із зазначенням окремо кожної складової щомісячних основних видів грошового забезпечення; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення; одноразових додаткових видів грошового забезпечення; інформацію щодо виплати/невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 30 березня 2022 року по 31 травня 2022 року.
До відзиву відповідачем було приєднано довідку про доходи ОСОБА_1 за період з березня 2022 року по грудень 2023 року.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
ОСОБА_1 (позивач) проходив службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 .
На підставі наказу командира НОМЕР_3 окремого мостового батальйону ВЧ НОМЕР_1 № 31 від 30.03.2022 ОСОБА_1 вибув у відрядження до м. Курахове Донецької області.
Згідно з наказом командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 95 від 30.04.2022 позивач вважається таким, що прибув 30.03.2022 до складу сил та засобів ОК «Схід», які залучаються та беруть безпосередню участь в угрупованні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з метою виконання службових (бойових) завдань.
Відповідно до наказу командира НОМЕР_3 окремого мостового батальйону ВЧ НОМЕР_1 № 93 від 31.05.2022 ОСОБА_1 прибув із відрядження та приступив до виконання службових обов`язків 31.05.2022.
Позивач перебував у відрядженні з 30.03.2022 по 31.05.2022, що також підтверджується копією посвідчення про відрядження № НОМЕР_6 від 30.03.2022.
Командиром НОМЕР_7 тактичної групи майором ОСОБА_6 05.07.2022 був поданий рапорт командиру НОМЕР_3 окремого мостового батальйону НОМЕР_2 окремої бригади ВЧ НОМЕР_1 з проханням дати вказівку на виплату позивачу додаткової винагороди за час безпосередньої участі в бойових діях у розмірі 100 000 грн 00 коп. з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах за період з 30.03.2022 по 31.05.2022.
В пояснювальній записці від 26.01.2024 командир 35-ої тактичної групи майор ОСОБА_6 підтверджує факт подання вище згаданого рапорту та відсутність виплат.
Отже, підставою для звернення до суду з позовом у цій справі стало те, що, за доводами позивача, він має право на додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн, яка передбачена Постановою КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 30 березня 2022 року по 31 травня 2022 року, але яка не була виплачена позивачу.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає про таке.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ).
На виконання Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64 та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).
Відповідно до пункту 1 Постанови №168 (у редакції станом на 28 лютого 2022 року) установлено що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 3 Постанови №168 доручено Міністерству фінансів опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.
Пунктом 5 зазначеної Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №217 від 07 березня 2022 року «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» (далі - Постанова №217) внесено зміни до пункту 1 Постанови №168, виключивши в абзаці першому слова «(крім військовослужбовців строкової служби)».
Згідно з пунктом 2 Постанови №217 указана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року №350 «Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» (далі - Постанова №350) до Постанови №168 були внесені зміни, згідно яких, абзац перший пункту 1 після слів «та поліцейським» доповнено словами «а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка». Зміни набули чинності 24 березня 2022 року.
Згідно з пунктом 2 Постанови №350 указана постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Отже, з 24.02.2022 у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.
Пунктом 3 вказаного рішення (телеграми) Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 було визначено, що райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави слід визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, і документальним підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів слід здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомость (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань.
При цьому, абзацом 3 пункту 3 цього рішення (телеграми) Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 було передбачено, що на підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надається довідка командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець. Разом з тим, ні форми, ні змісту такої довідки згідно з цим рішенням Міністра оборони, або іншим нормативним актом установлено не було.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що у період з 30.03.2022 по 31.05.2022 діяла редакція п.1 Постанови № 168, відповідно до якої військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір додаткової винагороди збільшувався до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, а відповідно до рішення Міністра оборони України № 248/1298 виплата додаткової винагороди у розмірі 100000 грн здійснювалася на підставі бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення або постової відомості, а також рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця з урахуванням наданої на підтвердження участі військовослужбовця довідки, що не мала ні чітко визначеної форми, ні встановленого змісту.
Як установив суд, участь позивача при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації підтверджена: наказом командира 19го окремого мостового батальйону ВЧ НОМЕР_1 № 31 від 30.03.2022, яким старшого солдата ОСОБА_1 (старшого стільця 3 відділення охорони взводу, зі зброєю 7,62 мм автомат АКМ- 1 к-т РК 7712 та набоями), вважати таким, що вибув у відрядження 30 березня 2022 року до м. Курахове, Донецької області, для виконання завдань по забезпеченню національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, на підставі посвідчення про відрядження № 128 від 30.03.2022 та бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої бригади № 39/дск від 29.03.2022; наказом командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 95 від 30.04.2024, згідно з яким, вважати таким, що прибув до складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування «Схід», які залучаються та беруть безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань: нижчепойменованих військовослужбовців управління 26ї окремої бригади з 30 березня 2022 року старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця відділення охорони взводу охорони 19го окремого мостового батальйону (підстава: клопотання командира НОМЕР_2 ї окремої бригади від 30.04.2022 № 2/14-441ДСК (вх. № 2022/окп/37/1249ДСК від 30.04.2022); наказом командира 19го окремого мостового батальйону № 93 від 31.05.2022, яким старшого солдата ОСОБА_1 (старшого стільця 3 відділення охорони взводу, зі зброєю 7,62 мм автомат АКМ- 1 к-т РК 7712 та набоями), вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відрядження 31 травня 2022 року з м. Курахове, Донецької області, які виконували завдання по забезпеченню національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, на підставі посвідчення про відрядження № 128 від 30.03.2022 та бойового розпорядження командира НОМЕР_2 окремої бригади № 5 від 31.05.2022; посвідченням про відрядження № 128 від 30.03.2022, яке видано старшому солдату ОСОБА_1 , старшому стрільцю 3го відділення охорони взводу 19го окремого мостового батальйону відрядженому до м. Курахове, Донецької області, терміном відрядження 63 доби з 30.03.2022 по 31.05.2022, для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (Підстава відрядження: наказ № 31 від 30 березня 2022 року); рапортом командира 35ї тактичної групи від 05.07.2022 на ім`я командира 19го окремого мостового батальйону, яким підтверджено участь позивача у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії в період з 30.03.2022 по 31.05.2022 в м. Курахове Донецької області; пояснювальною запискою командира 35ї тактичної групи від 26.01.2024, в якій вказано, що додаткових виплат за період з 30.03.2022 по 31.05.2022 згідно з поданим рапортом від 05.07.2022 до в/ч НОМЕР_1 станом на 26.01.2024 не проводилось. Копії указаних документів надані до матеріалів справи.
Виходячи з указаних вище обставин, відповідач безпідставно не застосував у спірному випадку положення постанови №168, та помилково узяв до уваги прийняте після виникнення спірних правовідносин (з 30.03.2022 по 31.05.2022) Окреме доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022, яким для підтвердження участі у бойових діях та інших заходах необхідна довідка згідно з додатками №1, № 2, яке не підлягає застосуванню, оскільки до прийняття Міністром оборони України Окремого доручення № 912/з/29 від 23.06.2022 додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення участі у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії при безпосередньому перебуванні у районах бойових дій у період здійснення зазначених заходів, військовослужбовцям нараховувалася та виплачувалася саме на підставі наказів командирів (начальників).
До аналогічних висновків дійшов Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 18.10.2023 у справі №160/3969/23.
Враховуючи вищевикладене, суд уважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 30 березня 2022 року по 31 травня 2022 року, та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 30 березня 2022 року по 31 травня 2022 року.
Водночас, суд визнає передчасними і такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду у визначеній ним (позивачем) сумі в розмірі 206451,61 грн, яка повинна бути розрахована саме відповідачем, тому в цій частині позовних вимог позовна заява задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 30 березня 2022 року по 31 травня 2022 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у заходах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 за період з 30 березня 2022 року по 31 травня 2022 року.
В іншій частині позовних вимог у їх задоволенні відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 .

Суддя Н.В. Кучугурна