Справа № 140/2659/22
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 листопада 2024 року ЛуцькСправа № 140/2659/22
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.

розглянувши в письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13.04.2023, яке набрало законної сили 16.05.2023, у цій справі позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку у день виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення; стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 68142,88 грн.; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми грошового забезпечення, право на отримання яких встановлено судовими рішеннями у справі №140/4626/21, за весь час затримки виплати, починаючи з 2016 року по день фактичної виплати - 21.02.2022; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми грошового забезпечення, право на отримання яких встановлено судовими рішеннями у справі №140/4626/21, за весь час затримки виплати, починаючи з 2016 року по день фактичної виплати 21.02.2022; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

16.04.2024 до суду, в прядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), надійшла заява позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі №140/2659/22.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2024 ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 з питання встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, постановлену у справі № 140/2659/22, - скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про застосування заходів судового контролю задоволено. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати у Волинський окружний адміністративний суд звіт про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі №140/2659/22 протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.09.2024 встановлено відповідачу (боржнику) Військовій частині НОМЕР_1 новий строк в тридцять днів з дня отримання цієї ухвали для подання до Волинського окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 у справі №140/2659/22, а також витребувано у (боржника) Військової частини НОМЕР_1 розрахунок компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми грошового забезпечення, право на отримання яких встановлено судовими рішеннями у справі №140/4626/21 (на індексацію грошового забезпечення, на грошову компенсацію за всі невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2016 роки, на грошову допомогу для оздоровлення за 2017 рік, та матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2017 роки, на одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби), та докази виплати належних позивачу сум компенсації; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 у разі невиконання рішення суду у даній справі та неподання звіту, надати суду відомості про керівника, відповідального за виконання рішення суду (прізвище, ім`я, по батькові, посада, РНОКПП).

13.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про застосування заходів процесуального примусу. Клопотання обґрунтоване тим, що Військова частина НОМЕР_1 не подала звіт про виконання рішення суду та доказів, які витребував суд ухвалою від 12.09.2024, а саме: розрахунків компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати: на грошову компенсацію за всі невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2016 роки; на грошову допомогу для оздоровлення за 2017 рік; на матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2016-2017 роки; на одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; докази виплати належних позивачу сум компенсації; також не надала дійсні відомості про керівника полковника ОСОБА_2 (прізвище, ім`я, по батькові, посада, РНОКПП). Оскільки Військова частина НОМЕР_1 не виконала процесуальний обов`язок, ухилилась від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, відповідні докази не надано без поважних причин, тому просить постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з Військової частини НОМЕР_1 штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб на підставі статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Оскільки глава 9 «Заходи процесуального примусу» КАС України не передбачає розгляду клопотання про застосування заходів процесуального примусу в судовому засіданні та зважаючи на те, що дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тому вказане клопотання розглянуто судом в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З урахуванням наведеного клопотання позивача про розгляд заяви про накладення штрафу у судовому засіданні до задоволення не підлягає.

Вивчивши клопотання позивача про застосування заходів процесуального примусу, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні його вимог з огляду на таке.

Відповідно до статті 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Згідно із пунктом 5 частини першої статті 145 КАС України заходом процесуального примусу є штраф.

За приписами частини першої статті 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень; 4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.

Тобто, метою застосування судом заходів процесуального примусу є спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Закріплення заходів процесуального примусу в окремій главі КАС України має неабияке значення, тому що надає суду реальні інструменти для впливу на осіб, які порушують встановлені в суді правила. Додержання встановленого порядку в судовому засіданні створює необхідні умови для нормальної роботи суду та всіх учасників адміністративного процесу, сприяє дослідженню доказів і, як наслідок, забезпечує реалізацію прав, свобод та інтересів усіх зацікавлених осіб.

Отже, заходи процесуального примусу в адміністративному процесі - це способи примусового впливу на учасників процесу з метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого вирішення адміністративних справ, а також підтримання певного порядку у судовому засіданні та під час їх розгляду, які є відмінними від засобів забезпечення виконання судового рішення як завершальної стадії судового провадження.

Верховний Суд в ухвалі від 30.04.2024 у справі № 380/12153/20 зазначив, що накладення судом штрафу за невиконання рішення суду у порядку, передбаченому статтею 382 КАС України (у порядку судового контролю), очевидно не є заходом процесуального примусу, передбаченого статтею 144 КАС України, оскільки судовий контроль як інструмент ефективного виконання судових рішень та заходи процесуального примусу мають різну правову природу, зокрема, підстави застосування, мету та коло осіб, до яких вони можуть бути застосовані.

Враховуючи викладене, доводи позивача про наявність підстав для накладення штрафу на відповідача згідно статті 149 КАС України, оскільки останній не подав звіт про виконання судового рішення, а також витребувані ухвалою суду від 12.09.2024 докази, є безпідставними, оскільки процесуальні наслідки подання (неподання) звіту про виконання рішення суду, регламентовані статтею 382 КАС України.

На стадії контролю за виконанням рішення суду штраф за невиконання рішення суду може бути накладений на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, лише за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту, виключно в порядку статті 382 КАС України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування заходів процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу відповідно до статті 149 КАС України.

Керуючись статтями 149, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про застосування заходів процесуального примусу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя О. О. Андрусенко