Справа № 380/4192/24
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 380/4192/24 пров. № А/857/21780/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року (головуючий суддя Сподарик Н.І., м.Львів) у справі №380/4192/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

26.02.2024 позивач ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області (відповідач), в якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу начальника ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області від 29.01.2024 №147 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників відділу поліції №1 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області», в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення зауваження.

Позов обґрунтовує тим, що оскаржуваним наказом до позивача застосовано дисциплінарне стягнення зауваження. Позивач вважає такий наказ протиправним. Вказує, що передумовою застосування до позивача дисциплінарного стягнення слугував наказ начальника ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області від 08.01.2024 №34 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» за фактом несвоєчасного інформування позивачем про настання нещасного випадку, (ДТП) що мав місце 03.11.2023 під час виконання позивачем службових обов`язків. Підставою винесення наказу №34 від 08.01.2024 слугувала доповідна записка від 15.12.2023 службових осіб сектору (відділу) з охорони праці ГУНП скерована на ім`я начальника ГУНП у Львівській області та супровідний лист від 22.12.2023 за підписом начальника управління логістики та матеріально-технічного забезпечення службового розслідування в порядку передбаченому наказом МВС України № 893 від 07.11.2017. Вважає, що правові підстави для призначення та проведення службового розслідування були відсутні. Зазначає, що на доповідній записці від 15.12.2023 відсутні обов`язкові реквізити документу, як-то дата та резолюція керівника щодо прийнятого рішення про призначення службового розслідування, надання доручення на делегування вказаних повноважень іншій посадовій осіб поліції. Також, зазначив, що травма позивачем була отримана 03.11.2023 під час виконання службових обов`язків, а не внаслідок вчинення дисциплінарного проступку. Крім цього, вказує, що керівник був детально обізнаний про обставини у зв`язку з якими позивач не перебував на службі з 06.11.2023.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга. Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що при вирішенні питання про можливість притягнення чи не притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності мав «спрацювати» не юридичний (обов`язок негайної доповіді керівникові про випадок), а медичний критерій (здатність усвідомлювати після отримання травми голови ті чи інші дії), що не було досліджено, ані дисциплінарною комісією, ані судом першої інстанції. Наголошує, що травма була отримана ним 03.11.2023 під час виконання службових обов`язків, внаслідок протиправних дій третьої особи - іншого учасника дорожнього руху - водія ТЗ, притягнутого судом до адміністративної відповідальності. Зазначає, що матеріалами службового розслідування встановлено і не оспорюється відповідачем, що позивач перебував під час виконання службових обов`язків, слідував на затримання та проведення невідкладних слідчих дій, отже виконував наказ, що перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з отримання травми, локалізація та характер якої призвів до не своєчасності інформування про її отримання. Таким чином, апелянт вважає, що під розгляду справи у суді першої інстанції мало місце неповне з`ясування судом обставин справи та не правильна оцінка судом письмових доказів (документів). Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

30.09.2024 відповідачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу. У відзиві зазначає, що апелянт, незважаючи на відсутність візуально чіткої травми, проте за наявності навіть запаморочення, зобов`язаний був повідомити про факт нещасного випадку. Оскільки Порядок № 750 зобов`язує такого повідомити про кожен нещасний випадок, а зважаючи на те, що навіть запаморочення є певним відхиленням від нормального стану особи, ОСОБА_1 було проігноровано свій обов`язок щодо інформування. Відтак, апелянт мав би повідомити про будь-які зміни в його стані чи організмі після ДТП, не розцінюючи за власними критеріями чи переконаннями «важкість» травми. Водночас, щодо неодноразового посилання апелянта на «медичний» та «юридичний» критерій, які жодного відношення до предмету спору не мають і відповідно є такими, що не мають значення, відповідач зазначає, що медичний критерій визначає здоровий стан психіки особи, відсутність певних психічних захворювань, недоліків розумового розвитку, тоді як юридичний критерій полягає у здатності особи усвідомлювати характер своїх дій. Жоден нормативно-правовий акт не зобов`язує дисциплінарну комісію враховувати надумані критерії апелянта. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач підполковник поліції ОСОБА_1 проходить службу в поліції на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області.

На підставі доповідної записки від 27.12.2023 за підписом завідувача сектору ДНОП УЛМТЗ ГУНП Володимира Слюсара, начальником Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області прийнято наказ №23 від 08.01.2024 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії».

За результатами проведеного службового розслідування складено Висновок службового розслідування щодо можливого порушення службової дисципліни під час інформування про настання нещасного випадку, окремими працівниками відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області від 22.01.2024, який затверджений начальником Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області полковником поліції ОСОБА_2 .

Так, відповідно до вказаного висновку службового розслідування встановлено наступне.

27.12.2023 з управління логістики та матеріально-технічного забезпечення ГУНП у Львівській області до Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшла доповідна записка за підписом завідувача сектору ДНОП УЛМТЗ ГУНП Володимира Слюсара, в якій містились відомості про те, що працівниками Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області несвоєчасно було проінформовано УЛМТЗ ГУНП у Львівській області про настання нещасного випадку з поліцейськими відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області.

Опитаний оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 пояснив, що в ході виконання доручення №15840/38/08-2023 від 03.11.2023 по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000479 від 02.11.2023, спільно з позивачем та іншими поліцейськими слідували для проведення слідчих та оперативно-слідчих дій у м. Стрий, Львівської області. Під час руху на автомобільній дорозі М-06 поблизу відмітки 583 км 250 м відбулось зіткнення з іншим автомобілем, внаслідок чого транспортний засіб «СКС» білого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження, і хоча спрацювали подушки безпеки, ОСОБА_3 внаслідок бокового зіткнення вдарився головою у ліву бокову стійку автомобіля, однак у стані стресу не надав цьому суттєвої уваги. Вийшовши з автомобіля ОСОБА_3 відразу здійснив виклик на лінію « 102» та повідомив про дану дорожньо-транспортну пригоду. В свою чергу ОСОБА_4 повідомив про дану подію безпосереднього керівника. ОСОБА_3 також повідомив про дану подію свого безпосереднього керівника підполковника поліції ОСОБА_5 , а також керівника підрозділу полковника поліції ОСОБА_6 . Після приїзду додому ввечері з 03.11.2023 по 05.11.2023 ОСОБА_3 перебував за місцем свого проживання в нього почались болі та шум у голові, вухах, нудота, періодичні запаморочення та короткочасна втрата свідомості, болі в шиї, утруднення під час ходьби, також була присутня втома та слабкість у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я. 06.11.2023 ним було повідомлено безпосереднього керівника підполковника поліції ОСОБА_5 про те, що він буде звертатись у медичний заклад КНП ЛОР Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих ім. ОСОБА_7 . Пізніше його було госпіталізовано про що останній повідомив безпосереднього керівника підполковника поліції ОСОБА_5 . Зауважив, що його відсутність на роботі відображалась у щоденних стройових записках за підписом підполковника поліції ОСОБА_5 .

Опитаний заступник начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_1 повідомив, що одразу після ДТП, що мало місце 03.11.2023, повідомив про дану подію безпосереднього керівника ОСОБА_8 З 03.11.2023 по 05.11.2023 ОСОБА_1 у вихідні дні перебував за місцем проживання, де після травмування голови у вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді почались болі голови розпираючого характеру головокружіння, шум в голові, нудота, блювота, дискомфорт в ділянці шиї, короткочасна втрата свідомості. 06.11.10223 ним було повідомлено ОСОБА_9 про те, що він буде звертатись у медичний заклад КНП ЛОР Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. ОСОБА_7 . Пізніше ОСОБА_1 було госпіталізовано для подальшого лікування та обстеження, в результаті чого останній повідомив про це безпосереднього керівника підполковника поліції ОСОБА_5 про те, що лікарями було прийнято рішення про його госпіталізацію в вищезазначений заклад. Зауважив, що його відсутність на роботі відображалась у щоденних стройових записках за підписом підполковника поліції ОСОБА_5 .

Опитаний поліцейський з обліку та збереження речових доказів і озброєння відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області старший сержант поліції ОСОБА_10 пояснив, що будучи відповідальним за технічну безпеку та охорону праці, жодної інформації від поліцейських чи керівництва підрозділу про отримання будь-яких тілесних ушкоджень членами групи під час дорожньої-транспортної пригоди, яка трапилась 03.11.2023, не отримував, а тому об`єктивно повідомити УЛМТЗ ГУНП про настання нещасного випадку він не міг.

Заступник начальника відділу поліції начальник сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_8 пояснив, що приблизно об 11:26 год 03.11.2023 йому передзвонив його підлеглий М. Гук, який повідомив про ДТП, яке відбулось за участі ОСОБА_11 , ОСОБА_3 Також М. Гук повідомив, що серед водіїв і пасажирів обох транспортних засобів постраждалі були відсутні. Про дану подію ОСОБА_12 відразу доповів керівнику підрозділу, керівнику кримінальної поліції Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області та керівнику кримінальної поліції ГУНП у Львівській області. Наголосив, що інформацію про отримання тілесних ушкоджень від підлеглих він не отримував. Пізніше поліцейські ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 06.11.2023 відкрили лікарняне, оскільки повідомили про те, що погано себе почувають, про причини свого поганого самопочуття нічного не повідомляли.

Заступник начальника відділу поліції начальник слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_13 пояснив, що 05.11.2023 він заступив на добове чергування до несення служби в якості відповідального по відділу поліції №1 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області. Після закінчення проведення цільового інструктажу, серед поліцейських, які заступали до несення служби, таких, які б повідомили у них наявність хворобливого стану, виявлено не було. Скарг на здоров`я під час несення служби від поліцейських не надходило.

Опитаний, начальник відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області полковник поліції ОСОБА_14 пояснив, що 03.11.2023 група поліцейських у складі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та Маркіяна Завійського потрапили у дорожньо-транспортну пригоду. По даному факту було призначено службове розслідування в результаті якого було встановлено, що порушень з боку працівників поліції під час даної події, які б призвели до вчинення дорожньо-транспортної пригоди встановлено не було. По факту неналежного інформування про нещасний випадок УЛМТЗ ГУНП у Львівській області, що у відповідності до п. 1 розділу ІІ «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими» затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 №705, про кожний нещасний випадок потерпілий або особа, яка його виявила, негайно повідомляє прямому керівнику. Оскільки інформація про нещасний випадок поліцейськими ОСОБА_3 та ОСОБА_1 йому не доповідалась, повідомленням про нещасний випадок було здійснено відразу після повідомлення інформації від даних поліцейських.

Опитаний інспектор сектору кадрового забезпечення Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_19 пояснив, що був залучений до проведення службового розслідування по факту участі в дорожньо-транспортній пригоді, яка 03.11.2023 відбулась з працівниками відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області в якості члена дисциплінарної комісії. Службовим розслідуванням розпочатим та завершеним з даного приводу було встановлено, що порушень з боку працівників поліції під час даної події які б призвели до вчинення дорожньо-транспортної пригоди встановлено не було. Оскільки до обов`язку чи повноважень дисциплінарної комісії, яка здійснювала перевірку по факту участі поліцейських у дорожньо-транспортній пригоді не входить встановлення інформації про факт повідомлення про нещасний випадок, а інформація про нещасний випадок потерпілими поліцейськими не доповідалась, виявити інформацію про нещасний випадок окрім постраждалих поліцейських ніхто не міг. Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що лише несвоєчасне інформування поліцейськими ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , призвело до виникнення вказаного УЛМТЗ ГУНП у Львівській області порушення.

Такі ж пояснення надали опитані в ході службового розслідування начальник сектору кадрового забезпечення Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області полковник поліції ОСОБА_20 , начальник сектору логістики Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_21 , начальник сектору моніторингу Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_22 та заступник начальника управління поліції начальник кримінальної поліції Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_23 . Зазначили також, що ДТП за участі поліцейських відбулась 03.11.2023 і лише 06.11.2023 поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулись до медичної установи зі скаргами на погіршення здоров`я, а прибувши після лікування в медичному закладі дані поліцейські надали копії таких документів лише 14.11.2023 під час надання пояснень в межах ініційованого службового розслідування.

Так, в ході службового розслідування, комісія встановила, що дорожньо-транспортна пригода за участі поліцейських відбулась 03.11.2023, з чого можна зробити висновок, що станом на 03.11.2023 інформації про наявність тілесних ушкоджень у поліцейських не було, та така інформації не доповідалась.

Аналізом стройових записок було встановлено, що дійсно у період з 06 по 10 листопада 2023 року поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували на лікарняному, проте дисциплінарна комісія звернула увагу, що в стройовій записці від 06.11.2023 поліцейський ОСОБА_3 зазначений, як такий, що перебував після служби. Тобто, згідно стройової записки 05.05.2023 даний поліцейський заступав до несення служби. Дана інформація підтверджується книгою нарядів відділу поліції №1 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області (інв. №471). Згідно даного журналу оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_3 05.11.2023 заступав до несення служби у якості члена слідчо-оперативної групи.

Опитаний з даного приводу ОСОБА_24 , який 05.11.2023 заступив на добове чергування у якості відповідального повідомив, що під час проведення інструктажів жоден з поліцейських не скаржився на своє здоров?я, а під час несення служби скарг від поліцейських на стан здоров?я не надходило. На переконання дисциплінарної комісії, наведена вище інформація ставить під сумнів інформацію подану у своєму поясненні ОСОБА_3 .

Дисциплінарна комісія звернула увагу, що лише 06.06.2023 поліцейські, які пов?язували погіршення свого здоров?я з участю в ДТП звернулись до лікувального закладу, проте всупереч п. 1 розділу ІІ «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими» затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 №705 яким передбачено, що про кожний нещасний випадок потерпілий поліцейський негайно повідомляє прямому керівникові ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_1 про це негайно не повідомили. Також після виходу з лікарні 10.11.2023 поліцейські не вчинили жодних дій щоб забезпечити негайне повідомлення про нещасний випадок прямого керівника. Більше того навіть надавши 14.11.2023 до своїх пояснень медичні виписки та копії лікарняних, поліцейські не вчинили жодних дій для інформування прямого керівника. Дані обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 повністю проігнорували свій обов?язок як поліцейських в частині повідомлення про нещасний випадок передбаченим п. 1 розділу ІІ «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими» затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 №705.

Також. дисциплінарна комісія зазначила, що необхідно звернути увагу на те, у своїх поясненнях поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_1 повідомили, що після завершення лікування копії медичної виписки, а також копію довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України останні передали інспектору сектору кадрового забезпечення Львівського районного управління поліції №2 ГУНІ у Львівській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_25 , і дані матеріали були долучені до службового розслідування. Разом з тим у своїх поясненнях по факту невчасного повідомлення про нещасний випадок жодної інформації ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не надали.

Дисциплінарна комісія зауважила, що під час проведення службового розслідування ініційованого у відповідності до наказу Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області від 06.11.2013 №1158 «Про призначення службового розслідування» по факту участі в дорожньо-транспортній пригоді окремих поліцейських відділу поліції №1 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області дисциплінарною комісією по факту участі в дорожньо-транспортній пригоді факт інформування про нещасний випадок не досліджувався і дослідження такого факту до повноважень дисциплінарної комісії по факту участі в дорожньо-транспортній пригоді не входило. Опитані під час проведення службового розслідування прямі керівники поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ( ОСОБА_14 та ОСОБА_26 ,) а також поліцейський ОСОБА_10 , повідомили що інформація про настання нещасного випадку до них не надходила. Разом з тим керівник підрозділу ОСОБА_14 , повідомив про те, що повідомлення про нещасний випадок було здійснено відразу після повідомлення інформації від поліцейських ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 .

Таким чином, проведеним службовим розслідуванням встановлено, що факти, які стали підставою для призначення та проведення службового розслідування знайшли своє підтвердження та стали можливим унаслідок неналежного виконання службових обов?язків зі сторони: заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 , який у порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2,4,8,13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (зі змінами), пункту 1 розділу ІІ «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими» затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 № 705, пункту 1.1 наказу Головного управління Національної поліції У Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», який неналежно віднісся до виконання своїх службових обов?язків, що виразилося у бездіяльності в частині негайного інформування про настання нещасного випадку свого прямого керівника, через що як наслідок несвоєчасно про настання нещасного випадку з поліцейськими відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНІ у Львівській області було проінформовано УЛМТЗ ГУНІ у Львівській області.

З метою недопущення в подальшому особовим складом підрозділу порушень, що стали підставою для ініціювання проведення даного службового розслідування дисциплінарна комісія вважала за потрібне наголосити начальнику відділу поліції № 1 Львівського РУП №2 ГУНІ у Львівській області полковнику поліції ОСОБА_14 на необхідності посилення контролю за діяльністю підпорядкованого особового складу в частині виявлених недоліків.

Обставинами, які б відповідно до частини 4, 5, 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (зі змінами), пом`якшували чи обтяжували відповідальність поліцейських, службовим розслідуванням не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням характеру проступків, обставин, за яких вони були вчинені, осіб порушників, ступінь їх вини, попередню поведінку поліцейських, їх ставлення до служби, а також на підставі наданим в межах службового розслідування службових характеристик, дисциплінарна комісія прийшла до висновку: за порушення службової дисципліни, вимог пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2,4,8,13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (зі змінами), пункту 1 розділу ІІ «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими» затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 №705, пункту 1.1 наказу Головного управління Національної поліції У Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», керуючись пунктом 1 частини 3 статті 13 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України до заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 (0063800), застосувати дисциплінарне стягнення - зауваження.

Відповідно до п. 2 наказу Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області №147 від 29.01.0224 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників відділу поліції №1 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області» за порушення службової дисципліни, вимог пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2,4,8,13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (зі змінами), пункту 1 розділу ІІ «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими» затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 №705, пункту 1.1 наказу Головного управління Національної поліції У Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», керуючись пунктом 1 частини 3 статті 13 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України до заступника начальника сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 (0063800), застосовано дисциплінарне стягнення - зауваження.

Вважаючи оскаржуваний пункт наказу протиправним, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (Закон №580-VIII).

Відповідно до статті 2 Закону №580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Статтею 3 Закону №580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону №580-VІІІ поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону №580-VIII визначено види відповідальності поліцейських. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (Дисциплінарний статут).

У преамбулі Закону України №2337-VІІІ від 15.03.2018 вказано, що цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до частин 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 1 статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту врегульовано, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частини 1 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС №893 від 07.11.2018, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частинами 1-3 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.

Частинами 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За припасами статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Відповідно до статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Колегія суддів звертає увагу, що законодавець чітко визначив, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення таким поліцейським дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Службова дисципліна в органах поліції досягається дотриманням поліцейськими Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а також неупередженим, гідним та сумлінним виконанням поліцейськими своїх обов`язків та утриманням від вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що стались у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці», абзацу десятого пункту 2 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337, з метою встановлення єдиного порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, Міністерством внутрішніх справ України прийнятий наказ від 05 жовтня 2020 №705, яким затверджений Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що стались з поліцейськими (Порядок №705).

Порядок № 705 визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що стались з поліцейськими центрального органу управління поліції, територіальних (міжрегіональних) органів (підрозділів) поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (орган (підрозділ) поліції).

Згідно з визначенням термінів, наведених у пункті 3 розділу I Порядку № 705: груповий нещасний випадок - нещасний випадок, що стався одночасно з двома та більше поліцейськими під час проходження служби в поліції незалежно від ступеня тяжкості отриманих ними травм; нещасний випадок - отримання поліцейським під час проходження служби в поліції травми, тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, самогубства, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працездатності на один день чи більше або смерті, а також зникнення поліцейського.

Відповідно до пункту 4 розділу І Порядку № 705 розслідування проводиться в разі настання нещасного випадку, у тому числі про який своєчасно не повідомлено керівника органу (підрозділу) поліції.

Відповідно до пункту 5 розділу І Порядку № 705 спеціальне розслідування проводиться в разі: нещасного випадку із смертельним наслідком; групового нещасного випадку; гострого професійного захворювання (отруєння), що призвело до тяжких чи смертельних наслідків; нещасних випадків, факт настання яких установлено в судовому порядку; нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого поліцейського; зникнення поліцейського під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку № 705 про кожний нещасний випадок потерпілий поліцейський або особа, яка його виявила, негайно повідомляє прямому керівникові.

Таким чином, колегія суддів вказує, що позивач зобов`язаний був повідомити про нещасний випадок прямому керівнику.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку № 705 прямий керівник після отримання відомостей про настання нещасного випадку зобов`язаний терміново організувати надання домедичної допомоги потерпілому поліцейському, забезпечити (за потреби) його направлення до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити про нещасний випадок керівникові органу (підрозділу) поліції та посадовій особі з державного нагляду за охороною праці; зберегти до прибуття комісії (спеціальної комісії) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку обстановку та устаткування в такому стані, у якому вони були на момент нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших осіб), ужити необхідних заходів для запобігання таким випадкам. Керівник органу (підрозділу) поліції, де стався нещасний випадок, наказом не пізніше наступного робочого дня після отримання інформації про нещасний випадок утворює комісію (спеціальну комісію) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку № 705 за результатами розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку складається акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку за формою Н-1.

Апеляційний суд зазначає, що підставою для проведення службового розслідування стала доповідна записка завідувача сектору ДНОП УЛМТЗ ГУНП у Львівській області у зв`язку з надходженням запізнілої інформації про груповий нещасний випадок, який стався 03.11.2023, де під час дорожньо-транспортної пригоди потерпіли поліцейські, зокрема, і сам позивач. Відтак посилання апелянта на відсутність підстав для проведення службового розслідування не заслуговує на увагу, оскільки несвоєчасне інформування СДОП ДУМ НПУ негативно впливає на організацію та проведення об`єктивного розслідування групового нещасного випадку та є порушенням норм чинного законодавства.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими», затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 № 705, який зобов`язує повідомляти таку інформацію посадовій особі за охороною праці негайно. У зв`язку з тим, що опісля дорожньо-транспортної пригоди жодна інформація про травмування чи нещасний випадок від поліцейських, котрі були учасниками ДТП не надходила, внаслідок якого ним було отримано травми/тілесні ушкодження, у відповідача виникла необхідність у призначенні службового розслідування за даним фактом.

Колегія суддів зазначає, що службове розслідування, за результатами якого, прийнято наказ начальника ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області від 29.01.2024 №147 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників відділу поліції №1 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області» було проведено за фактом несвоєчасного інформування УЛМТЗ ГУНП у Львівській області про настання нещасного випадку з поліцейськими відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області.

Апелянт вказує, що травма ним була отримана 03.11.2023 під час виконання службових обов`язків, не внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, а внаслідок протиправних дій третьої особи.

Щодо даних тверджень апелянта, апеляційний суд зазначає, що виходячи із пояснень самого позивача і інших осіб, у котрих було відібрані пояснення за даним фактом не міститься жодної вказівки про те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у ОСОБА_1 була спричинена травма, зазначена у Виписці № 17319 із медичної карти стаціонарного хворого від 10.11.2023, оскільки вийшовши з автомобіля Гук М. повідомив про подію ДТП безпосереднього керівника ОСОБА_8 . Дане повідомлення стосувалось лише факту вчинення ДТП, яка мала місце 03.11.2023, відтак єдиною особою, котра володіла інформацією про власне травмування був сам позивач, проте жодної інформації щодо цього від ОСОБА_1 не надходило.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими» затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 № 705, про кожний нещасний випадок потерпілий поліцейський або особа, яка його виявила, негайно повідомляє прямому керівникові.

Оскільки до обов`язку чи повноважень дисциплінарної комісії яка здійснювала перевірку по факту участі поліцейських у дорожньо-транспортній пригоді не входить встановлення інформації про факт повідомлення про нещасний випадок, а інформація про нещасний випадок потерпілими поліцейськими не доповідалась, виявити інформацію про нещасний випадок окрім постраждалих поліцейських ніхто не міг, оскільки факт погіршення здоров`я був повідомлений позивачем опісля вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Крім цього, апеляційний суд зауважує, що по факту події ДТП, яка мала місце 03.11.2023 було проведено службове розслідування і згідно інформації, встановленої під час службового розслідування, у зв`язку з службовою необхідністю, а саме необхідністю допитів свідків по кримінальному провадженні №0000479, група поліцейських у складі Максима Гука, та інших поліцейських, рухаючись по трасі М-06 міжнародного сполучення у напрямку м. Стрий, потрапили у дорожньо-транспортну пригоду. Службовим розслідуванням розпочатим та завершеним з даного приводу було встановлено, що порушень з боку працівників поліції під час даної події які б призвели до вчинення дорожньо-транспортної пригоди встановлено не було. Дорожньо-транспортна пригода за участі поліцейських відбулась 03.11.2023 і лише 06.11.2023 позивач звернувся до медичної установи зі скаргами на погіршення здоров`я, а прибувши після лікування в медичному закладі було надано копію такого документу лише 14.11.2023 під час надання пояснень в межах ініційованого службового розслідування, всупереч вимогам п. 2 розділу ІІ Порядку № 705.

Колегія суддів звертає увагу, що лише 06.11.2023 ОСОБА_1 пов`язав погіршення свого здоров`я із участю в ДТП і звернувся до лікувального закладу, проте всупереч п. 1 розділу ІІ «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими» затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 № 705, яким передбачено, що про кожний нещасний випадок потерпілий поліцейський негайно повідомляє прямому керівникові. Внаслідок того, що звернення до медичної установи відбулося лише 06.11.2023 даний факт підтверджує бездіяльність позивача у частині не інформування про нещасний випадок, на підставі положень Порядку № 705. Також, після виходу з лікарні 10.11.2023 позивач не вчинив жодних дій щоб забезпечити негайне повідомлення про нещасний випадок прямого керівника. Дані обставини свідчать на переконання апеляційного суду про те, що ОСОБА_1 проігнорував свій прямий обов`язок як поліцейського в частині повідомлення про нещасний випадок передбаченим п. 1 розділу ІІ «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими» затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 № 705.

Щодо доводів апелянта про відсутність реквізитів документів, апеляційний суд зазначає, що порушення формальних вимог, щодо оформлення документу суб`єкта владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Колегія суддів вважає, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, а застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. З огляду на встановлені фактичні обставини справи, апеляційний суд вважає, що відповідач, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення у виді зауваження, обрав найм`якший вид стягнення, що є пропорційним та співмірним, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого проступку, а також беручи до уваги службову характеристику позивача та відсутність діючих стягнень.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування пункту 2 наказу начальника ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області від 29.01.2024 №147 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників відділу поліції №1 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області».

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 липня 2024 року у справі № 380/4192/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний