Справа № 300/5053/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 300/5053/23 пров. № А/857/6033/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року в справі №300/5053/23, прийняте суддею Гомельчуком С.В. у місті Івано-Франківську, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо нездійснення перерахунку пенсії з моменту її призначення, а саме з 02.05.2013, з врахуванням періодів роботи з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 у ДП «Лісмаш» ВАТ ЕЗ «Лісдеревмаш», а також дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо здійснення перерахунку пенсії, починаючи з 01.06.2021, із врахуванням заробітної плати за періоди роботи позивача з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 в нульовому значенні; зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з моменту її призначення, а саме з 02.05.2013, з урахуванням періоду роботи з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 у ДП «Лісмаш» ВАТ ЕЗ «Лісдеревмаш» та враховуючи належний коефіцієнт заробітної плати за цей період, відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2024 позов задоволено.

Суд виходив з того, що з розрахунку за пенсійною справою ОСОБА_1 вбачається, що за враховані, на виконання рішення суду, періоди роботи з 01.03.2004 по 31.03.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 його заробіток обчислюється в нульовому значенні.

Зазначив, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі №300/3731/20, суд встановив, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за періоди з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в індивідуальних відомостях, які містяться в матеріалах справи, кінцевий звітний рік, який відображено, це 2005 рік.

Після 2005 відсутні відомості щодо нарахування страхових внесків за позивача, а тому, Головне управління не має можливості взяти до розрахунку заробітну плату за оспорюваний період без відповідних даних про такі суми з врахуванням вимог статті 40 Закону №1058-IV, як зобов`язано судом першої інстанції.

Звертається увага на строки звернення до суду.

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою відмовити в позові.

Позивач у відзиві зазначає що, відповідач навмисно вчиняє протиправні дії щодо не зарахування відповідного стажу і нездійснення виплати пенсії у належному розмірі (при наявному вже рішенні суду), при цьому, хоче штучно позбавити позивача права на пенсію, застосувавши строки звернення до суду, які належним чином обґрунтовані для поновлення у позові.

Вважає, що судом першої інстанції винесено правомірне рішення.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02.05.2013 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням страхового стажу 33 роки 09 місяців 07 днів (коефіцієнт стажу 0,33750) та заробітної плати з 01.12.1984 по 31.12.1989 та з 01.07.2000 по 31.12.2005 за даними індивідуальних відомостей (коефіцієнт заробітку 1,19619). При цьому, пенсійним органом не було зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2018 у ДП «Лісмаш» ВАТ ЕЗ «Лісдеревмаш».

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі № 300/3731/20 зобов`язано ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 у ДП «Лісмаш» ВАТ ЕЗ «Лісдеревмаш».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2021 апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 березня 2021 у справі №300/3731/20 без змін.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 набрало законної сили 04.06.2021.

Пенсійним органом з 01.06.2021 здійснено перерахунок пенсії позивача, на виконання рішення суду, з врахуванням вищевказаних оспорюваних періодів.

Після перерахунку стаж роботи склав 36 років 08 місяців 06 днів, коефіцієнт стажу 0,36667, коефіцієнт заробітної плати - 0,83792, заробітна плата за періоди роботи з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 у ДП «Лісмаш» ВАТ ЕЗ «Лісдеревмаш» врахована в нульовому значенні.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою від 13.02.2023 про надання копій всіх перерахунків пенсії, починаючи з 04.10.2021.

Листом від 13.03.2023 №1561-1193/Ч-02/8-0900/23 відповідач повідомив позивача про те, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі № 300/3731/20 здійснено перерахунок пенсії з 01.06.2021 та зараховано до страхового стажу періоди роботи з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 у ДП «Лісмаш» ВАТ ЕЗ «Лісдеревмаш». Після перерахунку пенсії страховий стаж становить 36 років 8 місяців 6 днів (коефіцієнт страхового стажу 0,36667), коефіцієнт заробітної плати 0,83792, заробітна плата за ці періоди роботи врахована у нульовому значенні.

Позивач не погоджуючись з такими діями та бездіяльністю відповідача, звернувся до суду з цим позовом.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі № 300/3731/20, яке набрало законної сили 04.06.2021, зобов`язано, зокрема, зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2018 у ДП «Лісмаш» ВАТ ЕЗ «Лісдеревмаш».

Обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі № 300/3731/20, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи.

Згідно частини 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі як і раніше - Закон №1058-ІV).

Згідно пункту 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до частини 5 статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною 4 статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки, зокрема, у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV врегульовано, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно абзацу другого частини четвертої статті 26 Закону №1058-ІV наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

До 01.01.2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2020 у справі № 1840/3344/18 зазначив, що «пенсія за віком» - це свого роду «державний депозит» (примусовий та індивідуальний) кожної особи, який залежить від праці такої особи, та підлягає безумовному поверненню з боку держави у встановленому розмірі протягом всього життя пенсіонера після досягнення певного віку.

Відповідачем на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі № 300/3731/20 здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.06.2021 та зараховано до страхового стажу періоди роботи з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008.

У даному випадку не встановлено підстав, з якими пов`язується виникнення права на підвищення раніше призначеної пенсії, а перерахунок пов`язаний з тим, що відбулось первинне призначення пенсії у розмірі меншому, ніж має право позивач.

Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії з дати призначення пенсії - 02.05.2013.

Стосовно вимоги позивача про здійснення перерахунку пенсії враховуючи належний коефіцієнт заробітної плати, розрахований відповідно до ст. 40 Закону №1058-IV суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 40 Закону №1058-IV у разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою:

Зв = З + Зд, де:

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). У разі якщо сума страхових внесків, сплачена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), для обчислення пенсії враховується розмір мінімальної заробітної плати. У разі якщо сума страхових внесків визначена платником та/або застрахованою особою, яка є працівником та гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті відповідно до Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні», і сплачена виходячи з суми, що є більшою за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), але меншою за фактичну суму заробітної плати (доходу) застрахованої особи, для обчислення пенсії враховується лише та частина суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зд - сума заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, і яка визначається за формулою:

Зд = Д:Т* 100%, де:

Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону, або додаткових сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;

Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою (доходом) в Україні, з якої сплачено страхові внески, відповідного року (кварталу).

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.

При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 44 Закону №1058-IV у разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

У матеріалах справи відсутні докази інформування позивача з боку відповідача у встановленому законом порядку про відсутність відомостей в системі персоніфікованого обліку про страховий стаж та необхідність їх подання (за наявності).

Згідно пункту 13 Положення про організацію персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, затвердженого постановою КМУ № 794 від 04.06.1998 для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять в установленому порядку від: інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів; Державної податкової адміністрації; роботодавців; фізичних осіб; державних органів реєстрації актів цивільного стану про громадян, які померли; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ та організацій.

Відповідно до п. 10 зазначеного Положення роботодавці зобов`язані: в установленому порядку подавати уповноваженому органу достовірні відомості про фізичних осіб, які працюють у них; надавати на вимогу фізичної особи копії документів з відомостями про неї стосовно персоніфікованого обліку.

Періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того сплатило підприємство-страхувальник ці страхові внески (єдиний внесок) чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Як вбачається з розрахунку за пенсійною справою позивача, що за враховані, на виконання рішення суду, періоди роботи з 01.03.2004 по 31.03.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 його заробіток обчислюється в нульовому значенні (а.с.99-101).

Як вже було зазначено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі №300/3731/20, суд встановив, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за періоди з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.

Відтак, апеляційний суд вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії з 02.05.2013, враховуючи належний коєфіцієнт заробітної плати за періоди з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008, розрахований відповідно до вимог ст. 40 Закону №1058-IV .

Згідно частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ефективним способом захисту порушеного права позивача буде визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо нездійснення перерахунку пенсії з моменту призначення пенсії, а саме з 02.05.2013, з урахуванням періодів роботи з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 у ДП «Лісмаш» ВАТ ЕЗ «Лісдеревмаш», а також дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо здійснення перерахунку пенсії, починаючи з 01.06.2021, із врахуванням заробітної плати за період роботи позивача з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 в нульовому значенні та зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум, з 02.05.2013, з урахуванням періоду роботи ОСОБА_1 з 01.03.2004 по 31.12.2004 та з 01.01.2006 по 29.01.2008 у ДП «Лісмаш» ВАТ ЕЗ «Лісдеревмаш» та враховуючи належний коефіцієнт заробітної плати за цей період, розрахований відповідно до вимог статті 40 Закону №1058-IV.

З приводу строку звернення до суду то вказаному питання надавалась оцінка в попередніх судових рішеннях які наведені вище та висновки по яких є обов`язкові і не потребують доведенню. Окрім того, спірні правовідносини виникли внаслідок виконання судового рішення в справі №300/3731/20, яке набрало законної сили 04.06.2021 та з листа відповідача від 13.03.2023 №1561-1193/Ч-02/8-0900/23 було встановлено позивачем про порушення його права. В суд подано ним позов 08.09.2023, в межах строку звернення до суду.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими. Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі №300/5053/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар