Справа № 320/25175/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року справа № 320/25175/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Служба безпеки України про скасування рішення.

Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі відповідач, ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Служба безпеки України (також далі третя особа), в якому позивач просить суд скасувати наказ відповідача від 22.06.2023 № 1894, на підставі якого скасовано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , видану 21.12.2022 на підставі 04/14 видану органом 8011.

Мотивуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилається на відсутність у відповідача правових підстав для скасування йому посвідки на тимчасове проживання.

На переконання позивача, оскаржуване рішення прийнято виключно на підставі приналежності його до громадянства російської федерації, при цьому залишено поза увагою той факт, що ОСОБА_1 на законних підставах ще до повномасштабної війни прибув на територію України та зареєстрував шлюб.

Позивач також наголошує, що не підтримує спілкування з родичами, близькими, що залишились не території російської федерації.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

09.08.2024 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній стверджує про правомірність прийнятого ним рішення від 22.06.2023 №1894 та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області наголошує, що оскаржуване рішення прийнято на підставі подання Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області від 16.06.2023 № 51/1/3-4190 про скасування посвідки на тимчасове проживання в Україні громадянину російської федерації ОСОБА_1 , в якому зазначено, що близькі родичі позивача є діючими військовослужбовцями збройних сил рф та беруть безпосередню участь у бойових діях проти сил оборони України на тимчасово окупованих територіях України.

Пояснень щодо позову третьою особою не подано, натомість листом Служби безпеки України від 12.11.2024 № 16/920/ДСК-в до суду надіслано копії матеріалів, які передані ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, на підставі яких останнім прийнято оскаржуване рішення.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Сторони із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не зверталися.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 є громадянином російської федерації.

28.08.2021 позивача було документовано посвідкою № НОМЕР_2 на тимчасове проживання в Україні, терміном до 27.08.2022.

У зв`язку із закінченням терміну дії посвідки ОСОБА_1 звернувся до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області для обміну посвідки на тимчасове проживання в Україні.

21.12.2022 ОСОБА_1 отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 .

Водночас 21.06.2023 до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області надійшло подання Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області від 16.06.2023 № 51/1/3-4190 про скасування посвідки № 800295567 на тимчасове проживання в Україні громадянину російської федерації ОСОБА_1 , близькі родичі якого є діючими військовослужбовцями збройних сил рф та беруть безпосередню участь у бойових діях проти сил оборони України на тимчасово окупованих територіях України; систематичне підтримання позивачем сталих особистих контактів з такою категорією осіб в умовах воєнного стану становить загрозу національній безпеці України, що в своєму розвитку може завдати шкоди інтересам держави, правам і законним інтересам громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

22.06.2023 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області на підставі пп. 4 п. 63 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322, прийнято рішення № 1894 про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 .

Уважаючи протиправним вказане рішення відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантуються свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частиною 2 ст. 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються, зокрема, громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI) встановлено, що

іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

За приписами ст. 3 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини.

Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Правилами ч. 3 ст. 5 Закону № 3773-VI обумовлено, що іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій та двадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання (далі Порядок № 322).

Згідно з п. 1 Порядку № 322 посвідка на тимчасове проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Відповідно до пп. 4 п. 63 Порядку № 322 посвідка скасовується ДМС або територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який її видав, у разі коли дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні.

У п.п. 64 - 66 Порядку № 322 передбачено, що рішення про скасування посвідки приймається Головою ДМС або уповноваженою ним особою, керівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС чи його заступником протягом п`яти робочих днів з дня надходження відомостей, які є підставою для її скасування. Копія рішення про скасування посвідки надсилається територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, який прийняв таке рішення, іноземцеві або особі без громадянства рекомендованим листом не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дня його прийняття. ДМС, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дня прийняття рішення про скасування посвідки інформує про це Адміністрацію Держприкордонслужби з використанням засобів інтегрованої міжвідомчої інформаційно-комунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система Аркан), або шляхом надсилання листа.

Як зазначалося вище, рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 22.06.2023 № 1894 прийнято відповідачем на підставі пп. 4 п. 63 Порядку № 322 з урахуванням подання Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області від 16.06.2023 № 51/1/3-4190 про скасування посвідки № 800295567 на тимчасове проживання в Україні громадянину російської федерації ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про Службу безпеки України» від 25.03.1992 № 2229-XII (далі Закон № 2229-XII) на Службу безпеки України покладається у межах визначеної законодавством компетенції захист державного суверенітету, конституційного ладу, територіальної цілісності, науково-технічного і оборонного потенціалу України, законних інтересів держави та прав громадян від розвідувально-підривної діяльності іноземних спеціальних служб, посягань з боку окремих організацій, груп та осіб, а також забезпечення охорони державної таємниці. До завдань Служби безпеки України також входить попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень проти миру і безпеки людства, тероризму та інших протиправних дій, які безпосередньо створюють загрозу життєво важливим інтересам України.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 24 Закону № 2229-XII Служба безпеки України відповідно до своїх основних завдань зобов`язана брати участь у розробці заходів і вирішенні питань, що стосуються в`їзду в Україну та виїзду за кордон, перебування на її території іноземців та осіб без громадянства, прикордонного режиму і митних правил, приймати рішення про заборону в`їзду в Україну іноземцю або особі без громадянства, про скорочення строку тимчасового перебування іноземця та особи без громадянства на території України, про примусове повернення іноземця або особи без громадянства в країну походження або третю країну

Тобто, саме на Службу безпеки України, як на орган, що наділений унікальною компетенцією надавати оцінку наявності в діях відповідних суб`єктів загроз (реальних та/або потенціальних) національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, покладено обов`язок, в тому числі вживати заходи превентивного характеру з метою протидії розвідувальній, розвідувально-підривній діяльності проти України. Тим більше в умовах воєнного стану.

Так, Службою безпеки України було надано суду довідку за результатами контррозвідувального опитування ОСОБА_1 від 11.05.2023 № 3985дск, згідно з якою «З приводу близьких родичів на території рф зазначив, що має рідну сестру - ОСОБА_2 , яка мешкає у ОСОБА_3 . При цьому повідомив, що його старший син - громадянин рф ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_3 ), на теперішній час проходить строкову службу в зс рф. На запитання щодо участі сина в збройній агресії рф щодо України ОСОБА_5 категорично заперечував, наголошуючи на тому, що син фактично проходить службу на кордоні з ОСОБА_6 , де займається загальновійськовими справами. В той же час, за зовнішніми ознаками та нервовою поведінкою опитуваного виникли підозри, що надана ним інформація не відповідає дійсності, а окремі факти ретельно приховуються.

В подальшому, за добровільною згодою ОСОБА_7 було оглянуто його мобільний телефон, в ході чого встановлено, що його рідний син - ОСОБА_8 в березні 2024 року ініціативно з метою безпосередньої участі у збройній агресії проти України підписав контракт зі збройними силами рф, проходить військову службу у військовій частині № НОМЕР_4 (з дислокацією в м. білогірськ, рф) та на теперішній час бере активну участь у бойових діях на території України. Після цього, ОСОБА_5 зізнався, що дійсно його син в березні поточного року після закінчення строкової служби добровільно пішов до лав зс рф за контрактом через матеріальну складову, був зарахований у хімічні війська з дислокацією в/ч в АДРЕСА_1 (рф), оскільки у вказаному підрозділі у званні майор служить двоюрідний брат ОСОБА_9 ОСОБА_10 , 1984 р.н., користується номер телефону НОМЕР_5 (оглядом Інтернет-ресурсів встановлено, що в м. білогірськ дислокується 35-й полк радіаційного, хімічного та біологічного захисту зс рф, в/ч НОМЕР_4 ). Зі слів опитуваного, одразу після підписання контракту його син пройшов додаткову військову підготовку в московській області та був направлений до України для участі у збройній агресії проти нашої держави, наразі перебуває в районі м. Бердянськ Запорізької області, займає посаду командира хімавтомобіля. Крім того, в телефоні опитуваного присутні кілька фотографій ОСОБА_11 на невідомій локації у формі зс рф.

Крім того, оглядом телефону встановлено, що ОСОБА_5 підтримує з сином відносини особисто та опосередковано через згадувану сестру. З його слів, інформацією в інтересах контррозвідки не володіє».

Суд звертає увагу, що позивачем підтверджено в позовній заяві факт того, що оскаржуване рішення прийнято після його спілкування з представниками Служби безпеки України.

Зважаючи на те, що близькі родичі ОСОБА_1 є діючими військовослужбовцями збройних сил рф та беруть безпосередню участь у бойових діях проти сил оборони України, факт чого позивач намагався приховати, як і факт його спілкування з вказаними особами, суд дійшов висновку, що ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області обґрунтовано виснувало, що дії позивача загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, що згідно з пп. 4 п. 63 Порядку № 322 є підставою для скасування посвідки на тимчасове проживання.

Ураховуючи вищезазначене в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно прийнято рішення від 22.06.2023 № 1894 про скасування посвідки на тимчасове проживання ОСОБА_1 , відповідно відсутні правові підстави для визнання його протиправним і скасування.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до положень ст. 139 КАС України суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.