Справа № 140/6874/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року ЛуцькСправа № 140/6874/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , підприємець) звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 29.05.2024 №, №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ФОП ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування на 2 групі єдиного податку, ставка податку 20% та здійснює роздрібну торгівлю уживаними товарами в магазинах (47.79).

Згідно акту фактичної перевірки ГУ ДПС у Волинській області від 01.05.2024, реєстраційний №11247/03-20-07-05/ (бланк №002879), була проведена фактична перевірка в магазині «iGood», за адресою: м.Луцьк, пр-т Соборності, 11В, де здійснює господарську діяльність позивач у сфері роздрібної торгівлі технічно-складними побутовими товарами мобільними телефонами, аксесуарами.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- форми «ПС» від 29.05.2024 №, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 117.1 статті 117, пункту 121.1 статті 121 Податкового кодексу України (далі - ПК України) застосовано штрафну фінансову санкцію у розмірі 1360,00 грн

- форми «С» від 29.05.2024 №, яким на підставі пункту 54.3 статті 54 ПК України, пункту 1 статті 17 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265/95-ВР) застосовано штрафну фінансову санкцію у розмірі 44830,50 грн

Згідно із розрахунком штрафних (фінансових) санкцій до акту перевірки від 01.05.2024 (бланк №002879) до позивача застосовано санкцію в розмірі 100 % вартості проданих з порушенням товарів у сумі 1650,00 грн (за порушення, вчинене вперше) та 150 відсотків у сумі 43180,50 грн (за повторне вчинення порушення), а також на підставі статті 44 ПК України застосовано штраф 1020 грн та на підставі пункту 63.3. статті 63 ПК України - 340 грн.

З вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач не погоджується, вважає їх протиправними, необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, та в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає наступне.

На думку позивача, контролюючий орган ініціював проведення фактичної перевірки за відсутності законодавчо обґрунтованих підстав для її проведення з огляду на те, що в наказі ГУ ДПС у Волинській області «Про проведення фактичної перевірки» від 22.04.2024 №1478-п не зазначені конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють; у наказі не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти здійснення розрахункових операцій при продажу товарів без застосування РРО, програмного РРО та без видачі відповідних розрахункових документів; сумнівність яких саме розрахункових операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

Обставини протиправності призначення та проведення контролюючим органом фактичної перевірки, за наслідками якої були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, на думку позивача, є достатніми для висновку про протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Стосовно виявлених порушень позивач зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що станом на 22.04.2024 відомості про об`єкти оподаткування платника податків або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які проводиться діяльність, щодо наявності у підприємця нерухомого та рухомого майна (повідомлення за формою №20-ОПП) магазин «iGood», за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 не подавались, реєстратори розрахункових операцій та програмні реєстратори розрахункових операцій не реєструвались.

В ході здійснення перевірки було виявлено, що ФОП ОСОБА_1 , який здійснює господарську діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , 04.10.2023 згідно заяви форми 1-ПРРО було зареєстровано програмний реєстратор розрахункових операцій на магазин «iGood», де було помилково вказано адресу АДРЕСА_2 замість адреси АДРЕСА_1 .

Тобто, в дійсності реєстратор був зареєстрований в належний спосіб, проте була помилково вказана невірна адреса господарської одиниці.

Разом з тим, у заяві форми 1-ПРРО від 04.10.2023 про реєстрацію програмного реєстратора розрахункових операцій магазин «iGood», вказано код території UA0083384, що згідно кодифікатору адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад, національний реєстр адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад України, введений 26.11.2020 наказом Міністерства розвитку громад та територій України (Мінрегіону) відноситься до м.Луцька, а отже надає право його використання на всій території міста Луцька.

Крім того, відповідно до заяви форми 1-ПРРО від 29.04.2024 про реєстрацію програмного реєстратора розрахункових операцій ПРРО по магазину «iGood», перереєстровано за правильною адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до повідомлення форми 20-ОПП про об`єкти оподаткування платника податків або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які проводиться діяльність, від 29.04.2024 магазин «iGood», за адресою: АДРЕСА_1 внесений до вищевказаного переліку.

З розрахунку штрафних санкцій до акту перевірки слідує, що порушенням, вчиненим вперше, податковий орган розцінює проведення позивачем безготівкових розрахункових операції на суму 1650,00 грн за 19.04.2024. Як кожне наступне порушення податковий орган вважає проведення розрахункових операцій на суму 28787,00 грн, з яких: 28588,00 грн готівкові кошти, які знаходились в магазині станом на 22.04.2024, 199,00 грн безготівкову розрахункову операцію за 29.04.2024.

Щодо розрахункових операцій за 19.04.2024 на суму 1650,00 грн та 29.04.2024 на суму 199,00 грн позивач зазначає, що вони проведені у безготівковій формі із використанням електронних платіжних засобів (банківського платіжного терміналу S1VO0R61 та банківської картки).

Вказані розрахункові операції проведені із застосуванням реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером , покупцям надано чек платіжного банківського терміналу з реквізитами ФОП ОСОБА_1 ЄДРПОУ АДРЕСА_3 , що підтверджується відповідними роздруківками чеків банківського терміналу та роздруківками касових чеків.

Щодо розрахункових операції від 22.04.2024 на суму 4850,00 грн, 400,00 грн, 550,00 грн та 200,00 грн, то позивач зазначає, що вони проведені в готівковій формі з використанням реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером , подальшим оформленням операції з повернення коштів, і наданням відповідних чеків, що підтверджується роздруківками касових чеків.

Також 22.04.2024 в приміщенні магазину по АДРЕСА_1 знаходились особисті кошти ФОП ОСОБА_1 , які податковий орган помилково та безпідставно визначив як такі, що отримані від реалізації товару на суму 28588,00 грн

Такі висновки відповідача ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_2 , який не перебував у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_1 , а перебував у магазині одноразово, про що позивач вказав у своїх запереченнях на акт.

Позивач також вказує, що пояснення ОСОБА_2 не є належним і допустимим доказом того, що кошти в сумі 28588,00 грн одержані як оплата за реалізований товар з початку робочого дня, оскільки в ході перевірки не було встановлено обсяг нібито реалізованого товару, його ціну, кількість.

На думку позивача, фактично такі висновки відповідача ґрунтуються на припущенні. Жодних належних та допустимих доказів того, що кошти в сумі 28588,00 грн є нібито оплатою за реалізований товар 22.04.2024 в матеріалах перевірки немає. Наведене свідчить, що вказані розрахункові операції (1650,00 грн за 19.04.2024, 4850,00 грн за 22.04.2024, 199,00 грн за 29.04.2024) проведені із застосуванням реєстратору розрахункових операцій з фіскальним номером , який був помилково зареєстрований на господарську одиницю магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_2 . 29.04.2024 згідно поданої заяви (форма №1-ПРРО) перереєстровано на магазин «iGood», за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, недоліки касових чеків в частині невірного зазначення адреси є лише формальним порушенням, але вказані операції проведені із застосуванням РРО, про що свідчить також і роздруківка по ПРРО з особистого кабінету платника податків.

Спірні фіскальні (звітні) чеки відповідають визначенню розрахункового документа, зокрема, містять назву господарської одиниці, загальну вартість придбаних товарів (отриманих послуг). Відповідач в свою чергу не спростовував і не заперечив наявність у позивача сформованих у паперовій чи електронній формі розрахункових документів.

Враховуючи викладене, тлумачення відповідачем норм права про порушення позивачем оформлення документів при проведені розрахункових операції через РРО не є тотожним не проведенню розрахункових операцій через РРО та/або програмні РРО з фіскальним режимом роботи, про що зазначається в акті, та таке порушення не тягне за собою таку саму відповідальність як за непроведення розрахункових операції через РРО взагалі, які застосовані до позивача.

Враховуючи викладене, позивач вважає, що відповідач належним чином не обґрунтував і не довів правомірності винесених податкових повідомлень-рішень відносно позивача. Просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 05.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.152).

Представник відповідача у відзиві на адміністративний позов (а.с.155-159) вимог ФОП ОСОБА_1 не визнав та зазначив, що керуючись підпунктами 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11, пункту 20.1 статті 20, пунктом 75.1 статті 75, підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 ст.80, пунктом 80.8 статті 80, підпунктами 69.2, 69.27 пункту 69 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а саме: щодо здійснення розрахункових операцій при продажу товарів без застосування РРО/ПРРО та без видачі відповідних розрахункових документів в базах даних відсутня інформація про реєстрацію РРО/ПРРО, на підставі наказу «Про проведення фактичної перевірки ГО» №1478-п від 22.04.2024 та направлень №№2143, 2141, 2142 від 22.04.2024 проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 .

За результатами фактичної перевірки складено акт від 01.05.2024 №002879, який зареєстрований в ГУ ДПС у Волинській області 02.05.2024 за №11247/03-20-07- 05/, що отриманий позивачем в день його складання.

В ході проведення фактичної перевірки встановлено, що згідно з наявної у контролюючого органу податкової інформації ФОП ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування (2 група єдиного податку, ставка податку 20%). Платником обрано вид діяльності: «47.79 Роздрібна торгівля уживаними товарами в магазинах». Станом на 22.04.2024 відомості про об`єкти оподаткування платника податків, або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які проводиться діяльність, щодо наявності у підприємця нерухомого та рухомого майна (повідомлення за формою №20-ОПП) магазин «iGood», за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 не подавались, реєстратори розрахункових операцій та програмні реєстратори розрахункових операцій не реєструвались.

З метою перевірки питань дотримання суб`єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, перед початком фактичної перевірки 22.04.2024 в магазині «iGood», за адресою: АДРЕСА_1 , придбано навушники «Airpodz M14L16CPLX24» по ціні 4850,00 грн.

Дана розрахункова операція проведена громадянином ОСОБА_2 , у готівковій формі, без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій або зареєстрованого фіскальним сервером контролюючого органу програмного реєстратора розрахункових операцій та без надання покупцю в обов`язковому порядку у паперовій та/або електронній формі розрахункового документа встановленої форми та змісту.

В ході перевірки на місці проведення розрахунків 22.04.2024 о 16:00 год (з врахуванням проведеної розрахункової операції) знаходились готівкові кошти, одержані, як оплата за реалізований товар з початку робочого дня в сумі 28588,00 грн, які були власноручно підраховані особою, що провела розрахунок ОСОБА_2 (відповідно до письмового підтвердження наявності готівкових коштів на місці здійснення розрахункових операцій особою, яка здійснила розрахункову операцію ОСОБА_2 ). Так як РРО/ПРРО у ФОП ОСОБА_1 за адресою господарської діяльності: АДРЕСА_1 не зареєстровані, то дані суми готівкових коштів отримані в результаті проведення розрахункових операцій в готівковій формі без застосування РРО/ПРРО та без видачі відповідних розрахункових документів (фіскальних чеків) встановленої форми та змісту.

В ході проведення фактичної перевірки встановлено проведення розрахункових операцій в безготівковій формі через платіжний термінал S1VO0R61 з використанням електронних платіжних засобів. 29.04.2024 з метою перевірки питань дотримання суб`єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, в магазині «iGood», за адресою: АДРЕСА_1 , придбано чохол до Airtag 1 шт. по ціні 199,00 грн. Дана розрахункова операція проведена в безготівковій формі через вище згаданий платіжний термінал, проведена без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій або зареєстрованого фіскальним сервером контролюючого органу програмного реєстратора розрахункових операцій та без надання покупцям в обов`язковому порядку у паперовій та/або електронній формі розрахункового документа встановленої форми та змісту.

Платником до перевірки надано загальний звіт № від 19.04.2024 з платіжного терміналу S1VO0R61, згідно якого проведено розрахунки в безготівковій формі на суму 1650,00 грн, дана сума розрахункових операцій проведена без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій або зареєстрованого фіскальним сервером контролюючого органу програмного реєстратора розрахункових операцій та без надання покупцям в обов`язковому порядку у паперовій та/або електронній формі розрахункового документа встановленої форми та змісту.

На письмові запити від 22.04.2024 та 29.04.2024 ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано документи, що становлять або пов`язані з предметом перевірки, а саме: перевіряючим не надано банківські виписки щодо руху коштів по рахунку, відкритому в установі банку АТ КБ «ПриватБанк» (в т.ч. для зарахування коштів при проведенні розрахунків у безготівковій формі (послуга Еквайринг)) та інформація щодо обліку доходів (як платника, який перебуває на спрощеній системі оподаткування). Факт ненадання зазначених документів підтверджується листами, наданими ФОП ОСОБА_1 як відповіді на письмові запити перевіряючих.

Перевіркою встановлено, що станом на 22.04.2024 ФОП ОСОБА_1 до контролюючого органу не подано відомості про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, які використовуються в господарській діяльності за формою №20-ОПП, а саме: магазин «iGood», за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушено статтю 63 ПК України.

Розрахунок штрафних санкцій згідно встановлених порушень: 1650,00 грн дана сума розрахункових операцій проведена без застосування РРО; 28787,00 грн кошти як плата за реалізований товар; 43180,50 грн - 150 % штрафна санкція від суми коштів за реалізований товар; 1020,00 грн - порушення статті 44 ПК України (ненадання документів); 340,00 грн - порушення пункту 63.3 статті 63 ПК України. Загальна сума штрафних санкцій 46190,50 грн.

Стосовно підстав для проведення фактичної перевірки представник відповідача зазначає, що в пункті 80.2 статті 80 ПК України закріплено, що перевірку можна проводити в разі наявності хоча б однієї з підстав, перелік яких наведений у цій нормі. У спірному випадку у наказі було чітко вказано як правову, так і фактичну підстави для призначення перевірки. Саме тому обсяг інформації в наказі повністю відповідає вимогам законодавства. Зважаючи на отриману інформацію щодо можливого порушення, із зазначенням сфери, якої ця інформація стосується, що вказує на конкретизацію фактичної підстави, відсутні підстави для скасування наказу у зв`язку з його неналежним оформленням.

Представник відповідача вказує, що аналіз підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкрито як правову, так і фактичну підстави для призначення фактичної перевірки, а саме: наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контрольні органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Тому єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки в контексті дотримання платником податкової дисципліни, визначеної підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного в цій самій нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав вказана норма не встановлює.

У випадку оскарження до суду платником наказу про призначення фактичної перевірки та/або прийнятого рішення податковим органом за наслідками такої перевірки, здійсненої відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контрольним органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 цього Кодексу під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У разі наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому вказано вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Зазначення підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу, що акумулює в собі весь спектр необхідних елементів щодо визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України.

З наведених підстав представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У зв`язку з відрахуванням з 06.08.2024 судді ОСОБА_3 зі штату Волинського окружного адміністративного суду на підставі наказу в.о.голови суду від 06.08.2024 №02-07/82/24 розпорядженням керівника апарату суду від 07.08.2024 №01-84/58/24 призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Плахтій Н.Б. для розгляду вказаної справи (а.с.168-169).

Ухвалою суду від 12.08.2024 прийнято справу до провадження та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Інші заяви по суті справи не надходили.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 25.10.2018, основним видом економічної діяльності якого є: 47.19 - інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.17-18).

Працівниками ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу від 22.04.2024 №1478-п (а.с.19) проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за місцем здійснення господарської діяльності: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », адреса: АДРЕСА_1 .

За результатами фактичної перевірки складено акт від 01.05.2024 №002879 (а.с.30-33), відповідно до якого в ході перевірки встановлено, зокрема, порушення позивачем пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, статей 44, 63, 85 ПК України.

Не погодившись із висновками перевірки, підприємець подав на вищезазначений акт перевірки заперечення від 13.05.2024 (а.с.33зворот).

За результатами розгляду вказаних заперечень ГУ ДПС у Волинській області листом «Про розгляд заперечення» від 27.05.2024 №2290/12/03-20-07-05 повідомило позивача, що заперечення прийняті до уваги, однак не спростовують висновків акту фактичної перевірки (а.с.34-35).

На підставі акту перевірки від 01.05.2024 №002879 ГУ ДПС у Волинській області прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 29.05.2024:

№, яким за порушення статей 63, 44, 85 ПК України, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 117.1 статті 117, пункту 121.1 статті 121 ПК України до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 1360,00 грн (а.с.37зворот-39, 164);

№, яким за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, на підставі пункту 54.3 статті 54 ПК України, пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 44830,50 грн (а.с.36зворот-37).

Вказані податкові повідомлення-рішення були надіслані позивачу листом від 29.05.2024 №7903/6/03-20-07-05-06 (а.с.36, 163) та отримані останнім 01.06.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення по вручення поштового відправлення (а.с.163зворот,165).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає ПК України.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК України).

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Верховний Суд у постанові від 26.03.2024 у справі №420/9909/23, ухваленої у складі Судової палати, сформулював висновки, за змістом яких податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки. Тобто, якщо відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), покликання у наказі на сам лише підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Відповідно, такий наказ не можна вважати протиправним.

Отже, оскільки підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає підставу для проведення фактичної перевірки - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, яка є безальтернативною по відношенню по підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, яка містить дві підстави - (1) наявність та/або отримання певної інформації; (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у відповідній сфері, тому достатнім є покликання у наказі про призначення перевірки на підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України як на підставу для її проведення.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем наказом від 22.04.2024 №1478-п призначено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, у зв`язку з наявністю інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а саме здійснення розрахункових операцій при продажу товарів без застосування РРО, програмного РРО та без видачі відповідних розрахункових документів в базах даних ДПС відсутня інформація про реєстрацію РРО/ПРРО (а.с.19).

Отже, у наказі зазначена юридична підстава для проведення фактичної перевірки підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України та розкривається її фактична підстава: отримання інформації з електронних баз даних щодо відсутньої реєстрації РРО/ПРРО. Це є мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.08.2024 у справі №120/14157/23.

Таким чином, суд доходить висновку, що контролюючим органом не було допущено порушення процедури призначення та початку проведення фактичної перевірки.

Отже, твердження позивача про незаконність перевірки та наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих за її результатами, є необґрунтованими та безпідставними.

Що стосується безпосередньо порушень ФОП ОСОБА_1 пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, які встановлені під час фактичної перевірки, то суд враховує наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон №265/95-ВР, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Пунктами 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Згідно визначень, наведених у статті 2 Закону №265/95-ВР:

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Отже, за змістом наведених вимог суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) розрахунковий документ встановленої форми та змісту, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР визначено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

- у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що пункт 1 статті 17 Закону №265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) непроведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, а третій - з пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР. Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.

Предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та/або 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.

У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 1 статті 3 Закону №265/95-ВР, перевірці підлягають обставини безпосереднього здійснення розрахункової операції, однак, її непроведення через РРО, та/або здійснення розрахункової операції на більшу суму, ніж проведено через РРО.

У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР перевірці підлягають як обставини видачі/невидачі розрахункового документа, так і обставини відповідності такого вимогам щодо форми і змісту.

Такі правові висновки щодо застосування норм права у спірних правовідносинах викладені у постанові Верховного Суду від 09.09.2024 у справі №280/6832/23.

Згідно із підпунктом 20.1.11. пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій.

Відповідно до пункту 80.4. статті 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Як слідує з акта фактичної перевірки (а.с.31), а саме вкладного аркуша, з метою перевірки питань дотримання суб`єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, перед початком фактичної перевірки 22.04.2024 в магазині «iGood», за адресою: АДРЕСА_1 , придбано навушники «Airpodz M14L16CPLX24» по ціні 4850,00 грн.

Дана розрахункова операція проведена, громадянином ОСОБА_2 , у готівковій формі, без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій або зареєстрованого фіскальним сервером контролюючого органу програмного реєстратора розрахункових операцій та без надання покупцям в обов`язковому порядку у паперовій та/або електронній формі розрахункового документа встановленої форми та змісту.

В ході перевірки на місці проведення розрахунків 22.04.2024 о 16:00 год (з врахуванням проведеної розрахункової операції) знаходились готівкові кошти, одержані, як оплата за реалізований товар з початку робочого дня в сумі 28588,00 грн, які були власноручно підраховані особою, що провела розрахунок ОСОБА_2 (відповідно до письмового підтвердження наявності готівкових коштів на місці здійснення розрахункових операцій особою, яка здійснила розрахункову операцію ОСОБА_2 ). Так як РРО/ПРРО у ФОП ОСОБА_1 за адресою господарської діяльності АДРЕСА_1 не зареєстровані, то дані суми готівкових коштів отримані в результаті проведення розрахункових операцій в готівковій формі без застосування РРО/ПРРО та без видачі відповідних розрахункових документів (фіскальних чеків) встановленої форми та змісту.

В ході проведення фактичної перевірки встановлено проведення розрахункових операцій в безготівковій формі через платіжний термінал S1VO0R61 з використанням електронних платіжних засобів. 29.04.2024 з метою перевірки питань дотримання суб`єктом господарювання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, в магазині «iGood», за адресою: АДРЕСА_1 , придбано чохол до Airtag 1 шт. по ціні 199,00 грн. Дана розрахункова операція проведена в безготівковій формі через вище згаданий платіжний термінал, проведена без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій або зареєстрованого фіскальним сервером контролюючого органу програмного реєстратора розрахункових операцій та без надання покупцям в обов`язковому порядку у паперовій та/або електронній формі розрахункового документа встановленої форми та змісту.

Платником до перевірки надано загальний звіт № від 19.04.2024 з платіжного терміналу S1VO0R61, згідно якого проведено розрахунки в безготівковій формі на суму 1650,00 грн, дана сума розрахункових операцій проведена без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій або зареєстрованого фіскальним сервером контролюючого органу програмного реєстратора розрахункових операцій та без надання покупцям в обов`язковому порядку у паперовій та/або електронній формі розрахункового документа встановленої форми та змісту.

З огляду на встановлені порушення відповідно до податкового повідомлення-рішення від 29.05.2024 № позивача притягнуто до фінансової відповідальності за невиконання обов`язків, встановлених як пунктом 1, так і пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, а саме: за непроведення розрахункових операцій через РРО/ПРРО та за невидачу розрахункового документа встановленої форми.

При вирішенні спору судом взято до уваги, що згідно з розрахунком штрафних санкцій (а.с.38зворот, 166) визначена у спірному податковому повідомленні-рішенні від 29.05.2024 № загальна сума штрафних санкцій в розмірі 44830,50 грн складається з таких сум:

1650,00 грн - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше (розрахункова операція 19.04.2024 на загальну суму 1650,00 грн);

43180,50 грн - 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення (готівкові кошти, які знаходились в магазині станом на 22.04.2024 в сумі 28588,00 грн та розрахункова операція за 29.04.2024 в розмірі 199,00 грн, що в загальному становить 28757,00 грн х 150%).

Суд зауважує, що фактично висновки акта перевірки побудовані на тому, що розрахункові операції ФОП ОСОБА_1 за вказані дати та суми взагалі не проведені через РРО/ПРРО та покупцям не видані розрахункові документи встановленої форми.

У свою чергу, позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог в цій частині вказує, що розрахунки ним проводились через ПРРО фіскальний номер , який був помилково зареєстрований на господарську одиницю магазин «iGood», за адресою: АДРЕСА_2 та 29.04.2024 згідно з поданою заявою (форма №1-ПРРО) перереєстрований на магазин «iGood», за адресою: АДРЕСА_1 .

Також позивач зазначає, що проведення розрахункових операцій підтверджується касовими чеками з електронного кабінету платника за 19.04.2024, 22.04.2024 та 29.04.2024.

Крім того, стверджує, що готівкові кошти в сумі 28588,00 грн, які знаходились в касі на момент проведення перевірки 22.04.2024, є його особистими коштами, які податковий орган помилково визначив як такі, що отримані від реалізації товару.

Надаючи оцінку відповідним доводам сторін суд зазначає наступне.

ФОП ОСОБА_1 для проведення розрахункових операцій в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано програмний реєстратор розрахункових операцій (ПРРО), фіскальний номер . Зазначена обставина підтверджується заявою позивача про реєстрацію ПРРО від 04.10.2023 та відповідною квитанцією про надсилання даної заяви до ДПС (а.с.27зворот, 28).

29.04.2024, тобто в ході перевірки, позивач подав до контролюючого органу заяву (форма №1-ПРРО) про перереєстрацію програмного реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером на магазин «iGood», за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, м.Луцьк, пр-т Соборності, 11В (а.с.26).

Згідно з актом перевірки в господарській одиниці розрахункові операції проводяться в готівковій та безготівковій формі із застосуванням електронного платіжного засобу АТКБ «Приватбанк» платіжного терміналу S1VO0R61.

Матеріалами справи підтверджується, що розрахункові операції від 19.04.2024 на загальну суму 1650,00 грн проведені позивачем в безготівковій формі із застосуванням програмного реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером , що підтверджується чеками платіжного банківського терміналу, відповідними роздруківками касових чеків з електронного кабінету платника та роздруківкою з бази даних ПРРО: № від 19.04.2024 на суму 250,00 грн, № від 19.04.2024 на суму 650,00 грн, № від 19.04.2024 на суму 250,00 грн, № від 19.04.2024 на суму 500,00 грн (а.с.40, 40 зворот, 43 зворот, 44).

Крім того, розрахункова операція за 29.04.2024 на суму 199,00 грн (по придбанню перевіряючими чохла до Airtag) проведена в безготівковій формі із застосуванням програмного реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером , що підтверджується чеками платіжного банківського терміналу на оплату та повернення, відповідними роздруківками касових чеків з електронного кабінету платника про проведення безготівкової розрахункової операції на вказану суму та повернення коштів, а також роздруківкою з бази даних ПРРО: № від 29.04.2024 на суму 199,00 грн, № від 29.04.2024 повернення на суму 199,00 грн по чеку № (а.с.42 зворот-43, 43 зворот, 45).

З огляду на встановлені обставини справи слід дійти висновку, що на момент проведення перевірки, яка згідно акту проводилась в період з 22.04.2024 по 01.05.2024, за місцем здійсненням розрахунків, тобто в магазині «iGood», за адресою: Волинська обл., Луцький р-н, м.Луцьк, пр-т Соборності, 11В, знаходився програмний реєстратор розрахункових операцій з фіскальним номером , через який проводились вищевказані розрахунки за 19.04.2024 на загальну суму 1650,00 грн та 29.04.2024 на суму 199,00 грн.

Відповідно до статті 8 Закону №265/95-ВР форма, зміст та порядок ведення розрахункових документів, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій при здійсненні операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Національним банком України.

Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів затверджене наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за №220/28350 (далі Положення №13).

Пунктом 3 розділу І Положення №13 визначено, що установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів (абзац перший).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Фіскальний касовий чек на товари (послуги)» Положення №13 фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити, зокрема, адреса господарської одиниці - адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку/офісу/квартири) та повідомлена ДПС формою 20-ОПП (рядок 3).

При цьому, за правилами, визначеними абзацом другим пункту 3 розділу І Положення №13, у разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Верховний Суд у постанові від 27.11.2023 у справі №420/11790/22, формуючи правову позицію в подібних спірних правовідносинах, наголосив, що законодавець не визначив як самостійний склад правопорушення та не встановив відповідальності за видачу розрахункового документу з використанням реєстраторів розрахункових операцій, в яких не відображається той чи інший елемент наведеного у Положенні №13 змісту, а саме назви господарської одиниці.

Безумовно, до розрахункового документу встановлюються певні вимоги щодо відтворення його змісту. Водночас, відсутність певного елементу змісту (незначний недолік) у такому розрахунковому документі, який в свою чергу у повному обсязі надає можливість не тільки відтворити, зрозуміти та ідентифікувати розрахункову операцію за місцем її проведення не приховуючи її сутність за допомогою реєстратора розрахункових операцій (тощо), але і підтвердити її виконання, не може бути правовою підставою для притягнення такого платника податків за пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР, а саме як за невидачу такого розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Виключенням з цього правила, можна вважати, видачу такого фіскального чеку, в якому не зазначено тих обов`язкових реквізитів, що встановлені у наведеному Положенні №13, які не надають можливості підтвердити виконання розрахункової операції, та які мають вплив на правильність визначення, реальність здійснення господарської операції за її суттю та на формування показників податкової звітності.

Так, у поясненнях від 30.04.2024 позивач повідомляв податковий орган про те, що програмне РРО було помилково зареєстровано на неправильну адресу та надав заяву про перереєстрацію ПРРО, яка підтверджує виправлення помилку (а.с.23зворот). Також на вказані обставини позивач вказав, подаючи заперечення на акт фактичної перевірки, в яких зазначив, що термінал РРО зареєстрований, однак при реєстрації вказано помилкову адресу. До винесення кінцевого акту фактичної перевірки помилка в адресі реєстрації терміналу РРО була виправлена (а.с.33зворот).

Враховуючи вищевказані правові висновки Верховного Суду у справі №420/11790/22, суд зазначає, що несвоєчасна перереєстрація позивачем ПРРО за вірною адресою здійснення господарської діяльності та, як наслідок, невірне відображення в розрахунковому документі адреси господарської одиниці не змінює встановленого факту придбання товару покупцем у визначеного продавця, а досліджені судом чеки підтверджують виконання розрахункової операції. Зокрема, зі змісту касових чеків з електронного кабінету платника можливо ідентифікувати назву суб`єкта господарювання, дату покупки, номер чека, загальну суму, вид товару, найменування товару, кількість товару, тощо.

З врахуванням вищевикладеного, суд зазначає, що твердження контролюючого органу в акті перевірки про непроведення ФОП ОСОБА_4 розрахункових операцій за 19.04.2024 на загальну суму 1650,00 грн та 29.04.2024 на суму 199,00 грн через РРО/ПРРО та не видачу розрахункового документа встановленої форми не відповідають фактичним обставинам справи, отже в цій частині порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР не є доведеним.

Водночас щодо контрольної розрахункової операції від 22.04.2024 на суму 4850,00 грн, проведеної в готівковій формі, по придбанню перевіряючими навушників «Airpodz M14L16CPLX24», то факт її проведення з використанням реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером , подальшим оформленням операції з повернення коштів, і наданням відповідних чеків позивач також підтверджує роздруківками касових чеків з електронного кабінету платника та роздруківкою з бази даних ПРРО: №15552019.3.71 від 22.04.2024 на суму 4850,00 грн, № від 22.04.2024 повернення на суму 4850,00 грн по чеку №15552019.3.71 (а.с.41 зворот-42,43 зворот).

Разом з тим, суд зазначає, що така контрольна розрахункова операція проведена працівниками податкового органу до початку перевірки (згідно з актом перевірки таку розпочато 22.04.2024 о 16:00 год), натомість касові чеки з електронного кабінету платника про проведення зазначеної операції та повернення коштів сформовані позивачем о 20:03 год та о 20:08 год відповідно, що в свою чергу підтверджує висновки акта перевірки про непроведення цієї операції через РРО та про невидачу розрахункового документа.

Отже, порушення вимог позивачем вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР на суму контрольної розрахункової операції 4850,00 грн позивачем не спростоване.

При цьому, розрахункова операція, проведена позивачем 29.04.2024 в безготівковій формі при купівлі працівниками податкового органу чохла до Airtag, за годинами її проведення збігається з даними платіжного терміналу і даними ПРРО.

Щодо висновків акта перевірки про те, що на місці проведення розрахунків 22.04.2024 о 16:00 год (з врахуванням проведеної розрахункової операції на суму 4850,00 грн) знаходились готівкові кошти, одержані, як оплата за реалізований товар з початку робочого дня в сумі 28588,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (вимоги якого поширюються на фізичних осіб-підприємців), готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі. Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО без ведення касової книги, є забезпечення зберігання щоденних фіскальних звітних чеків (щоденних Z-звітів) в електронній формі протягом строку, визначеного пунктом 44.3 статті 44 Податкового кодексу України і занесення інформації згідно з фіскальними звітними чеками/електронними фіскальними звітними чеками до відповідних книг обліку (КОРО - у разі її використання на період виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії).

Пунктом 38 даного Положення визначено, що установи/підприємства зобов`язані мати касу, а їх керівники зобов`язані забезпечити облаштування цієї каси та зберігання готівки у ній. Керівники несуть відповідальність у встановленому законодавством України порядку за нестворення умов для забезпечення схоронності коштів під час їх зберігання і транспортування.

Установі/підприємству забороняється зберігати в касі готівку та інші цінності, що не є його власністю.

Отже, за місцем проведення розрахунків можуть зберігатись лише ті готівкові кошти, які належним чином оприбутковані.

Так, згідно з актом перевірки позивача 22.04.2024 станом на 16:00 год за місцем проведення розрахунків знаходились готівкові кошти в сумі 23738,00 грн (за мінусом розрахункової операції на суму 4850,00 грн, якій судом надана правова оцінка), які, як констатує контролюючий орган, є коштами, що отримані в результаті проведення розрахункових операцій у готівковій формі без застосування РРО/ПРРО та без видачі відповідних розрахункових документів встановленої форми.

При цьому у позовній заяві позивач стверджує, що вказані кошти є його особистими.

Суд наголошує, що висновки акта перевірки не можуть ґрунтуватись на будь-яких припущеннях і повинні підтверджуватись належними та допустимими доказами.

В даному випадку, сама по собі наявність готівкових коштів в касі, тобто на місці проведення розрахунків, без встановлення дійсних фактів реалізації 22.04.2024 товарів на суму 23738,00 грн, зокрема, шляхом перевірки первинних документів щодо надходження товарів, їх реалізації, визначення залишків товарів на складі тощо, не може слугувати беззаперечним доказом проведення розрахункових операцій у готівковій формі без застосування РРО/ПРРО та без видачі відповідних розрахункових документів на вказану суму.

Отже, виявлення під час перевірки в касі готівки, яка не облікована належним чином, без доведення факту отримання вказаної готівки від реалізації товарів, є порушенням вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, а не вимог Закону №265/95-ВР.

Суд зауважує, що з 23.06.2019 набрав чинності Указ Президента України від 20.06.2019 №418/2019, яким скасовано низку попередніх Указів, зокрема Указ від 12.06.1995 №436 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки», яким було встановлено застосування штрафів, зокрема за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

На даний час відповідальність за порушення порядку ведення касових операцій у чинному законодавстві України відсутня.

При вирішенні спору в цій частині суд також зауважує, що згідно з пунктом 4.5 акта перевірки в додатках до нього зазначені пояснення на 2 арк., проте доказів того, що це за пояснення та ким вони надані, відповідач суду не подав. При цьому за змістом акта перевірки особа, що провела розрахунок в момент перевірки ОСОБА_2 лише підтвердив наявність готівкових коштів на місці проведення розрахунків, проте не вказав, що такі кошти виручені за реалізований 22.04.2024 товар.

Таким чином, суд доходить висновку, що порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР, що стосується проведення розрахункових операцій у готівковій формі на суму 23738,00 грн без застосування РРО/ПРРО та без видачі відповідних розрахункових документів встановленої форми, також не є доведеним.

При цьому долучені позивачем до позовної заяви касові чеки з електронного кабінету платника за 22.04.2024 на суму 550,00 грн, 200,00 грн, 400,00 грн не стосуються предмета перевірки, оскільки розрахункові операції за ними проведені після 16:00 год, тобто після встановлених перевіркою порушень (а.с.41-42).

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення від 29.05.2024 № в частині накладення на позивача штрафу в сумі 4850,00 грн на підставі пункту 1 статті 17 цього Закону №265/95-ВР у розмірі 100 відсотків вартості проданого товару з порушеннями, встановленими пунктами 1, 2 статті 3 цього Закону, є правомірним, проте в решті суми штрафу підлягає скасуванню як протиправне.

Водночас згідно із податковим повідомленням-рішення від 29.05.2024 № за порушення норм ПК України до позивача застосовано штрафні санкції в загальній сумі 1360,00 грн, а саме: за порушення статті 44 ПК України (ненадання документів) 1020,00 грн та за порушення пункту 63.3 статті 63 ПК України (не подано 20 ОПП) 340,00 грн, що підтверджується розрахунком штрафної (фінансової) санкції (штрафу) до акту перевірки (а.с.38 зворот, 166).

Так, відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із пунктом 44.3. статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків.

Нормами пункту 44.4. статті 44 ПК України визначено, що якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов`язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

Відповідно до пункту 44.6. статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно із нормами пункту 85.1. статті 85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 85.2.статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пункту 85.4. статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Згідно із пунктом 85.8. статті 85 ПК України посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідно до пункту 121.1. статті 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Судом встановлено, що згідно із висновками акту перевірки, на письмові запити від 22.04.2024 та 29.04.2024 (а.с.19 зворот, 20) ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано документи, що становлять або пов`язані з предметом перевірки, а саме: перевіряючим не надано банківські виписки щодо руху коштів по рахунку, відкритому в установі банку АТ КБ «ПриватБанк» (в т.ч. для зарахування коштів при проведенні розрахунків у безготівковій формі (послуга Еквайринг)) та інформація щодо обліку доходів (як платника, який перебуває на спрощеній системі оподаткування), чим порушено вимоги статі 44 України.

Як стверджує відповідач, факт ненадання зазначених документів підтверджується листами, наданими ФОП ОСОБА_1 як відповіді на письмові запити перевіряючих.

Однак із наявних в матеріалах листів від 26.04.2024 (а.с.21) та від 30.04.2024 (а.с.23зворот) вбачається, що позивачем в ході проведення перевірки надавалися контролюючому органу первинні документи, однак зі змісту вказаних листів неможливо встановити, які саме документи були надані, а які ні.

При цьому, суд зазначає, що нормами пункту 85.6. статті 85 ПК України визначено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Однак, акт, що засвідчує факт відмови позивача від надання документів, зокрема виписки щодо руху коштів по рахунку, відкритому в установі банку АТ КБ «ПриватБанк» (в т.ч. для зарахування коштів при проведенні розрахунків у безготівковій формі (послуга Еквайринг) та інформації щодо обліку доходів відповідачем не наданий та в матеріалах справи відсутній.

При цьому, заключна виписка щодо руху коштів по рахунку, відкритому в установі банку АТ КБ «ПриватБанк» з період з 19.04.2024 по 30.05.2024 була надана позивачем суду (а.с.46).

З урахування зазначеного, суд приходить до висновку, що штрафні санкції в сумі 1020,00 грн згідно із податковим повідомленням-рішення від 29.05.2024 № були застосовані до позивача необґрунтовано.

Щодо застосування до позивача згідно із податковим повідомленням-рішення від 29.05.2024 № штрафних (фінансових) санкцій у сумі 340,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 63.3. статті 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Для здійснення такого податкового контролю застосовується Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 (далі - Порядок №1588).

Згідно з пунктом 8.1 Порядку №1588 платник податків зобов`язаний повідомляти про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням до контролюючих органів за основним місцем обліку.

Положеннями пункту 8.2 Порядку №1588 визначено, що об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Повідомлення за формою №20-ОПП (додаток 10 до Порядку) повинні подавати всі платники податків - як юридичні, так і фізичні особи - підприємці в разі наявності, виникнення, зміни типу об`єкта оподаткування.

Основною метою запровадження форми №20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо).

Повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.

Згідно з пунктом 8.4 Порядку №1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. У повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.

Тобто, повідомлення за формою №20-ОПП є складовою облікових даних платника податків, оскільки стосується об`єктів оподаткування та/або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, щодо яких здійснюється податковий контроль.

Нормами пункту 117.1 статті 117 ПК України визначено, що неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

У разі неусунення таких порушень або за ті самі дії, вчинені протягом року особою, до якої були застосовані штрафи за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 680 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 2040 гривень.

Застосовуючи наведені норми права, Верховний Суд у постанові від 21.07.2020 у справі №826/14197/17 дійшов висновку, що платник податків зобов`язаний подавати повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП кожного разу після реєстрації, створення чи відкриття нових об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність.

У постановах від 18.11.2022 у справі № 824/1298/18-а, від 28.09.2022 у справі №160/3561/20, від 04.05.2022 у справі №160/12341/19, від 15.02.2022 у справі №160/2155/20, від 03.06.2021 у справі №640/7244/19, від 20.05.2021 у справі №560/3008/19, від 21.07.2020 у справі № 826/14197/17 Верховний Суд виходив з того, що встановлений факт не подання платником податків повідомлення за формою 20-ОПП є підставою для застосування штрафних санкцій на підставі пункту 117.1 статті 117 ПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.04.2024 між ФОП ОСОБА_5 (орендар) та позивачем (суборендар) був укладений договір суборенди №1/04.24, за умовами якого орендар зобов`язується передати суборендареві в строкове платне користування частину нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а суборендар зобов`язується прийняти це майно та своєчасно сплачувати орендну плату (а.с.28зворот-29).

Згідно із пунктом 1.3. вказаного договору суборендар використовує орендоване майно для здійснення торгової діяльності.

Перевіркою встановлено, що станом на 22.04.2024 ФОП ОСОБА_1 до контролюючого органу не подано відомості про об`єкти оподаткування, або об`єкти пов`язані з оподаткуванням, які використовуються в господарській діяльності, за формою №20-ОПП, а саме: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушено статтю 63 ПК України.

При цьому, у поданій позовній заяві ФОП ОСОБА_1 фактично не заперечує, що на момент проведення фактичної перевірки не подав до контролюючого органу повідомлення за формою №20-ОПП на вказаний об`єкт.

Матеріалами справи підтверджується, що повідомлення форми 20-ОПП про об`єкти оподаткування платника податків, або об`єкти пов`язані з оподаткуванням, або через які проводиться діяльність із зазначенням магазин «iGood», за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24), позивачем було подано до податкового органу лише 29.04.2024, про що свідчить копія відповідної квитанції (а.с.25зворот).

Таким чином, вказане повідомлення форми 20-ОПП було подане позивачем з порушенням встановленого законодавством терміну у 10 робочих днів з дати укладення договору оренди від 01.04.2024 №1/04.24 та набуття у користування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане на думку, суду є підставою для застосування штрафних санкцій на підставі пункту 117.1 статті 117 ПК України, а відтак податкове повідомленням-рішення від 29.05.2024 № в частині застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у сумі 340,00 грн є правомірним.

Таким чином, беручи до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення від 29.05.2024 № в частині застосування до ФОП ОСОБА_1 суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 39980,50 грн та податкового повідомлення-рішення від 29.05.2024 № в частині застосування до позивача суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1020,00 грн та про відмову в задоволенні решти позовних вимог.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина третя статті 139 КАС України).

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1075,06 грн, сплачений згідно із квитанцією від 02.07.2024 (а.с.12).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 29.05.2024 № в частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 39980,50 грн (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят грн 50 коп.) та від 29.05.2024 № в частині застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 1020,00 грн (одна тисяча двадцять гривень 00 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1075,06 грн (одна сімдесят п`ять грн 06 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, код ЄДРПОУ ВП 44106679).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій