Справа № 756/8020/24
Суддя: Яценко Н. О.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

19.11.2024 Справа № 756/8020/24
Унікальний № 756/8020/24
Провадження № 2-а/756/105/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у особі Управління патрульної поліції в місті Києві, Пишнюка Олександра Миколайовича старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, про визнання дії працівника поліції протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття адміністративного провадження,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року позивач через уповноваженого представника - адвоката Воронова Є.Є. звернувся до суду з вище зазначеним позовом в якому просить суд: визнати дії старшого лейтенанта УПП в місті Києві ДПП Пишнюка О.М. в частині винесення постанови серії НА № 14602 від 12 червня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. 00 коп. у справі про адміністративне правопорушення за статтею 183 КУпАП - протиправними; скасувати постанову серії НА № 1460217 від 12 червня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. 00 коп. у справі про адміністративне правопорушення за статтею 183 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 183 КУпАП закрити.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 12.06.2024 року позивач викликав працівників поліції, зателефонувавши на лінію «102» та повідомив про те, що відносно нього здійснено фізичне насилля за місцем його роботи: ТОВ «Торговельно розважальний центр «Республіка» (03134, м. Київ, Кільцева дорога 1).

Одразу після приїзду поліції позивач повідомив працівника поліції про своє погане самопочуття. Не зважаючи на це Відповідач-2, витребувавши від позивача документ, який посвідчує його особу, не супроводив останнього за місцезнаходження такого документа.

Під час прямування за документами позивачеві погіршало, швидка, що також прибула на виклик, надала позивачу допомогу. Відповідач тим часом не став чекати позивача, та покинув місце події. Після надання медичної допомоги позивачу стало легше, а оскільки із-за відсутності Відповідача-2 він не зміг подати поліції скаргу та надати свої пояснення з приводу свого побиття, позивач повторно викликав наряд поліції.

Прибувший на місце події Відповідач-2, виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпА шляхом накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. 00 коп.

Позивач не погоджується з вищенаведеною постановою, вважає її необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, представником позивача наголошується, що суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю прямого умислу, а в діях ОСОБА_1 не було прямого умислу. Оскаржувана постанова складалася посадовою особою без врахування зауважень та конкретної обстановки, інспектор не виявив та не відібрав пояснення в очевидців події.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали адміністративного позову 26.06.2024 року передано в провадження судді Яценко Н.О.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.07.2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

13.08.2024 р. позивачем на виконання вимог ухвали суду від 26.07.2024 року усунуто недоліки.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 16.08.2024 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, в порядку ч.4 ст.47 КАС України відповідач - подав відзив на позов, в якому просив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю. Відповідач зазначив, що 12.06.2024 екіпаж патрульної поліції отримали виклик про фізичне насильство щодо позивача. В найкоротший строк, прибувши за адресою виклику, вони зустріли позивача, який незрозуміло та нечітко зазначав, що його побили за місцем роботи. Для належного реагування на подію, інспектори запропонували заявникові надати документи, які посвідчують особу. Заявник не заперечував, зазначив, що йому їх необхідно забрати з підсобного приміщення. Після того як заявник направився за документами, інспектори його чекали більше 30 хв, при тому, що на телефонні дзвінки він не відповідав. Враховуючи відсутність позивача, було прийнято рішення закрити виклик та направитись на патрулювання для подальшого виконання службових обов`язків. Через деякий проміжок часу, за тією самою адресою був повторний виклик, де той самий заявник зазначив про ту саму подію. Прибувши на місце було виявлено позивача, який зазначив, що інспектори його не дочекалися. Було повідомлено, що щодо заявника буде здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення, а саме за хибний виклик. Поліцейський повідомив йому, що щодо нього буде здійснено розгляд адміністративної справи, яка передбачена ст. 183 КУпАП «завідомо неправдивий виклик». Враховуючи вищевикладене відповідач вказує, що оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно постанови серії НА № 14602 від 12.06.2024 року винесену старшим лейтенантом Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Пишнюком О.М., 12.06.2024 о 12 год. 42 хв. за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 викликав працівників поліції пішов за документами та не повернувся, після чого знову викликав працівників поліції, за що притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

За приписами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема і передбачені ст. 183 КУпАП.

Стаття 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; а також, відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів сплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 280 КпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При винесенні постанови інспектором патрульної служби повинно бути з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, але встановлені при розгляді справи обставини свідчать про неналежне з`ясування всіх обставин інспектором, що призвело до прийняття неправильного рішення по справі.

За приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, стаття 183 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа органу Національної поліції має обов`язок всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про Національну поліцію України», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 6 Закону).

Суду не вдається встановити, що у діях, які кваліфіковані відповідачем за ст. 183 КУпАП є склад правопорушення, адже відповідачем не надано до суду жодних додатків до оскаржуваної постанови, які підтверджували б зазначені в ній обставини завідомо неправдивого виклику поліції.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

В порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином. За таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Натомість позивачем надано суду письмові докази зокрема копії медичних довідок від 12.06.2024 р., 17.06.2024 р., фотознімки тілесних ушкоджень позивача ,що дає підстави вважати про наявність конфліктної ситуації в той день, що стало підставою для виклику поліції, а тому такі дії не повинні були кваліфікуватись як завідомо неправдивий виклик поліції.

Крім того, кожен має право звернутись до поліції для захисту, а поліція зобов`язана відреагувати на звернення і вжити заходи для охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки та порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд доходить висновку про те, що постанова старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Пишнюка О. М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП є протиправною, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Згідно із частинами 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 132 КАС України).

Статтею 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третьої статті 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина сьома статті 134 КАС України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн позивач надав: акт виконаних робіт з надання правничої допомоги на суму 3000,00 грн, належним чином засвідчену копію прибутково-касового ордеру про оплату правничої допомоги.

Суд вважає витрати на правничу допомогу, понесені позивачем у зв`язку із розглядом цієї справи належним чином обґрунтовані, а тому клопотання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню. Підстави для зменшення суми витрат у розмірі 3000,00 грн відсутні.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, то відповідно до частини першої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 140, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78,139, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України у особі Управління патрульної поліції в місті Києві, Пишнюка Олександра Миколайовича старшого лейтенанта Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції, про визнання дії працівника поліції протиправними, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття адміністративного провадження - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії НА № 1460217 від 12 червня 2024 року винесену старшим лейтенантом Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Пишнюком Олександром Миколайовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 грн. 00 коп., провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.; витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 19 листопада 2024 року.

Суддя Н.О. Яценко