Справа № 280/2628/24
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 280/2628/24

Головуючий суддя І інстанції Татаринов Д.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2024 року в адміністративній справі №280/2628/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зараховування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року, з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року, з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року, починаючи з 30 травня 2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року, з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року, з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року, починаючи з 30 травня 2023 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року, з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року, з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року, починаючи з 01 червня 2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року, з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року, з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року, починаючи з 01 червня 2023 року.

В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що за періоди з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року, з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року, з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року, починаючи з 01 червня 2023 року відсутнє підтвердження атестації робочого місця позивача, а тому відсутні підстави для зарахування вказаних періодів до пільгового стажу.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, 13 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви позивачу з 01 червня 2023 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1.

Листом відповідача від 30 листопада 2023 року 0800-0205-8/87938 позивача повідомлено про те, що при призначені йому пенсії до пільгового стажу за Списком № 1 не були зараховані наступні періоди роботи:

- з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року та з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року у зв`язку із ненаданням довідки про пільговий характер роботи за Списком № 1;

- з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року у зв`язку із відсутністю посади електрозварника в переліку робочих місць, затвердженому наказом Запорізького спеціалізованого управління № 3 тресту "Дніпродомнаремонт" від 29 грудня 1994 року № 128 про результати атестації робочих місць за умовами та характером.

Не погодившись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спірні періоди роботи позивача з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року, з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року, з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року слід зарахувати до стажу позивача, який дає право на пенсію на пільгових умовах по Списку 1, у зв`язку із чим відповідачу необхідно здійснити перерахунок пенсії.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначені Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637).

Так, відповідно до п. 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Як видно з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 позивач:

- у період з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року працював електрогазозварювальником 4 розряду в цеху 9 Вільнянського заводу імені Шевченка;

- 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року працював електрозварювальником 4 розряду ручного зварювання Запорізького спеціалізованого управління № 3 тресту "Дніпродомнаремонт";

- у період з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року працював електрогазозварювальником 4 розряду ручного зварювання Запорізького спеціалізованого управління № 3 тресту "Дніпродомнаремонт".

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що трудова книжка позивача містить записи про відповідні періоди трудового стажу (з 23 листопада 1992 року по 12 липня 1993 року, з 03 серпня 1993 року по 21 травня 1998 року, з 10 серпня 1998 року по 23 березня 2001 року) із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1.

Що стосується посилань відповідача на відсутність посади позивача у переліку робочих місць, затвердженому наказом Запорізького спеціалізованого управління № 3 тресту "Дніпродомнаремонт" від 29 грудня 1994 року № 128 про результати атестації робочих місць за умовами та характером, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 11.05.2022 року по справі № 120/1089/19-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18.06.2024 року в адміністративній справі №280/2628/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва