Справа № 280/2688/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2024 року м.Дніпросправа № 280/2688/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року у справі № 280/2688/24 (суддя Бойченко Ю.П., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу в частині,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування пункту 17 наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) Міністерства оборони України (по особовому складу) від 03.03.2024 № 61-РС, що стосується ОСОБА_1 .

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що пунктом 17 спірного наказу ОСОБА_1 призначено сержантом із матеріального забезпечення піхотної роти піхотного батальйону ВЧ НОМЕР_2 . Однак, позивач із цим наказом не погоджується та зазначає, що відповідно до довідки ВЛК він є обмежено придатним до військової служби, а саме непридатним до служби у ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року у даній справі в задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився позивач, ним через представника була подана апеляційна скарга. В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неналежну оцінку доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що за змістом довідки військово-лікарської комісії від 02.09.2022 № 3920 ОСОБА_1 на підставі статей 14Б, 75В, 39В графи ІІ Розкладу хвороб є обмежено придатним до військової служби, непридатним до служби у ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаратах, установах, організаціях, навчальних закладах. Оскарженим наказом позивача не було призначено до підрозділів забезпечення, а було призначено в піхотну роту піхотного батальйону сержантом із забезпечення. Зважаючи на довідку ВЛК, вважає, що позивачу прямо заборонено проходження служби в тому числі й в піхотній роті. Звертає увагу, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3-ї групи.

Відповідач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2024 № 61-рс (по особовому складу) сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено із займаної посади та призначено до Військової частини НОМЕР_2 сержантом із матеріального забезпечення піхотної роти піхотного батальойну (пункт 17 наказу).

Вважаючи протиправним пункт 17 наказу від 03.03.2024 № 61-рс, через представника позивач звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частинами другою, третьою статті 1 Закону № 2232-XII, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною чотирнадцятою статті 2 Закону № 2232-XII установлено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено:

ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб;

військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався згідно з Указами Президента від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024.

У відповідності до частини 13 статті 6 Закону № 2232-XII військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.

Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджено Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008). Цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі.

Встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України (абз. 1 п. 12 Положення № 1153/2008).

Для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення (абз. 2 п. 257 Положення № 1153/2008).

Позивач вважає, що він не міг бути призначений на посаду сержанта із матеріального забезпечення піхотної роти піхотного батальйону ВЧ НОМЕР_2 , оскільки є обмежено придатним до військової служби.

Так, за змістом довідки військово-лікарської комісії від 02.09.2022 № 3920 ОСОБА_1 на підставі статей 14Б, 75В, 39В графи ІІ Розкладу хвороб є обмежено придатним до військової служби, непридатним до служби у ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаратах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Із наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2024 № 61-рс (по особовому складу) вбачається, що позивача призначено до військової частини НОМЕР_2 сержантом із матеріального забезпечення піхотної роти піхотного батальойну.

Тобто, при призначенні позивача на дану посаду враховано довідку ВЛК від 02.09.2022 № 3920, відповідно до якої він придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення.

Крім того, наведена посада не відноситься до посад саме морської піхоти, до служби у якій позивач непридатний.

З наведеного вбачаєтьтся, що довідка ВЛК від 02.09.2022 № 3920, відповідно до якої позивач може служити у підрозділах забезпечення військової частини, була врахована під час прийнятя спірного наказу.

Суд першої інстанції в спірному випадку не встановив незаконності рішення відповідача, а тому обгрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року у справі № 280/2688/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак