Справа № 127/33882/24
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/279/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2024 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Решкатюк Л.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Липовської Н.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕНА № 3169220 від 30.09.2024 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3169220 від 30.09.2024.

Позов мотивовано тим, що на думку позивача, притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, є незаконним, а вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки вказаного правопорушення він не вчиняв. Позивач стверджує, що правил дорожнього руху не порушував та доказів такого порушення йому надано не було.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 29.10.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

07.11.2024 на адресу суду надійшов відзив з додатками та відеозаписом, поданий представником відповідача ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову підтримав.

Представник відповідача Липовська Н.Ю. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову, оскільки постанова винесена законно.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, суд прийшов наступного висновку.

Відповідно до постанови серії ЕНА № 3169220 від 30.09.2024, винесеної інспектором Кієнко С.О., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно із змістом постанови, 30.09.2024 року о 22 год. 17 хв. в м. Вінниці, по вул. Хмельницьке шосе 130 А водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не виконав вимоги дорожньої розмітки, а саме перетнув подвійну суцільну лінію, при цьому був не пристебнутий ременем безпеки та не пред`явив посвідчення водія після зупинки автомобіля, чим порушив вимоги п.2.3 (в) ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, ч. 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правилами Дорожнього Руху ( ПДР ) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом з порушенням правил користування ременями безпеки або мотошоломами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС ) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

ОСОБА_1 у позові зазначає, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП, постанова не відображає дійсних обстави справи, та винесена із порушенням норм чинного законодавства. Проте, останнім в обгрунтування позовних вимог не надано суду жодних належних доказів.

Судом оглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який міститься на CD-диску та наданий відповідачем разом з матеріалами відзиву. З вказаного відеозапису встановлено, що 30.09.2024 під час несення служби на контрольно пропускному пункті, водій ОСОБА_1 перетнув подвійну суцільну лінію розмітку, що зафіксовано на відеозаписі, у зв`язку з чим був зупинений працівниками поліції. Під час розмови з позивачем, поліцейським встановлено, що водій не пристебнутий ременем безпеки, чим порушує ПДР України. На відео чітко зафіксовано, що ОСОБА_1 був не пристебнутий ременем безпеки. Під час складання постанови поліцейським було роз`яснено права позивача та зазначено суму штрафу, який передбачено за вказане правопорушення.

Враховуючи вимоги ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому до позивача було застосовано розмір стягнення 510 грн.

У даному випадку суд приймає у якості належних та допустимих доказів відео файли з фіксацією того, як ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, тобто зупинка останнього була законною, керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем безпеки, що свідчить про наявність у діях особи, яка керувала даним транспортним засобом складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

Суд звертає увагу, що згідно з сталою практикою ЄСПЛ ( рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року) Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 30.09.2024 на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 , передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, дії працівників поліції відповідали вимогам Правил дорожнього руху України, Кодексу адміністративного України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, а адміністративне стягнення було накладено правомірно.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, при цьому розмір штрафу відповідає санкції ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3169220 від 30.09.2024, якою на позивача накладено штраф у розмірі 510 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.5 ст.121 КУпАП є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.126, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.9, 12, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії ЕНА № 3169220 від 30.09.2024 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя