Справа № 520/31499/24
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

20 листопада 2024 р. Справа № 520/31499/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Супрун Ю.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат, Лучко Дмитро Юрійович, діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; Паспорт: серія НОМЕР_2 , виданий Будьоннівським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області) пенсію за віком, нараховану та не виплачену за період з з 01.05.2023 року по 30.04.2024 рік в сумі 170 093,40 грн. (сто сімдесят тисяч дев`яносто три гривні 40 коп.).

Заявлені вимоги обґрунтовуються тим, що з 29.04.2024 року на виконання судового рішення ГУ ПФУ у Харківській області було поновлено ОСОБА_1 пенсію за віком виплату пенсії за віком з 01.04.2023 року у розмірі 14 174,45 грн. на місяць. Пенсію за період з 01.04.2023 року до моменту поновлення фактичної виплати пенсії, а саме 30.04.2024 року, на момент подання даного адміністративного позову сплачено не було. У зв`язку із чим, 10.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України в Харківській області на Веб-портал Пенсійного фонду України із зверненням ВЕБ-20001-Ф-С-147979 (вх. №29466/Н-2000-24 від 11.09.2024) щодо виплати пенсії у розмірі 170 093,40 грн. за період з 01.04.2023 року по 01.04.2024 року із розрахунку 14 174,45 грн. * 12 (за період з 01.04.2023 року по 01.04.2024 року.

Листом ГУ ПФУ у Харківській області від 09.10.2024 № 29090-29466/Н-03/8-2000/24, повідомлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 року по справі № 520/2593/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити Вам нарахування та виплату щомісячної пенсії за віком за Списком № 1 з 01.04.2023 року. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Рішення суду виконано в межах покладених зобов`язань. На виконання судового рішення розпорядженням № 34 від 29.04.2024 року поновлено виплату пенсії за віком з 01.04.2023 року та проведено нарахування коштів за період з 01.05.2023 року по 30.04.2024 рік в сумі 170093,40 грн. Пенсію за квітень 2023, що підлягала негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць, було виплачено в квітні 2024 року. Пенсійні кошти в сумі 170093,40 грн. обліковано та буде виплачено відповідно до Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165.

Отже, спірні правовідносини фактично виникли у зв`язку із неналежним виконанням, на думку позивача, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 року по справі № 520/2593/24.

Таким чином вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи немає підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами, суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи та комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)", рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 року у справі №520/2593/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком за Списком №1 з 01.04.2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) поновити нарахування та виплату щомісячної пенсії за віком за Списком №1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.04.2023 року.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині присудження ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) поновлення виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 12.04.2024 року та позивачу видано виконавчий лист у справі.

Листом ГУ ПФУ у Харківській області від 09.10.2024 № 29090-29466/Н-03/8-2000/24, повідомлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 року по справі № 520/2593/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити Вам нарахування та виплату щомісячної пенсії за віком за Списком № 1 з 01.04.2023 року. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством. Рішення суду виконано в межах покладених зобов`язань. На виконання судового рішення розпорядженням № 34 від 29.04.2024 року поновлено виплату пенсії за віком з 01.04.2023 року та проведено нарахування коштів за період з 01.05.2023 року по 30.04.2024 рік в сумі 170093,40 грн. Пенсію за квітень 2023, що підлягала негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць, було виплачено в квітні 2024 року. Пенсійні кошти в сумі 170093,40 грн. обліковано та буде виплачено відповідно до Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165.

Не погодившись з бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу нездійснення виплати ОСОБА_1 заборгованості пенсії за минулий час в сумі 170 093,40 грн нарахованої на виконання рішення суду від 12.03.2024 року у справі №520/2593/24, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі.

Отже, спірні правовідносини фактично виникли у зв`язку із неналежним виконанням, на думку позивача, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 року по справі № 520/2593/24.

Положеннями частини другої статті 14, частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Приписами частини п`ятої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту - Закон України №1404-VIII).

За частиною першою статті 1 Закону України №1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 11 Закону України №1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З системного аналізу зазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється у порядку, передбаченому Законом України №1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №686/23317/13-а та 16.02.2019 у справі №816/2016/17.

Згідно статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відтак, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

У постанові від 16.03.2023 у справі №640/12697/21 Верховний суд вказав, що зазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється у порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Положеннями статті 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Таким чином, у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачами на виконання судового рішення у справі №520/2593/24 позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а не подавати новий адміністративний позов.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, він може звернутися до суду у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто у порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15, від 17.04.2019 у справі №355/1648/15-а, від 21.08.2019 у справі № 295/13613/16, від 22.028.2019 у справі №522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі №802/1933/18-а, від 24.09.2020 у справі №640/15623/19, від 28.02.2023 у справі №260/1898/22.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 року у справі №520/2593/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком за Списком №1 з 01.04.2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) поновити нарахування та виплату щомісячної пенсії за віком за Списком №1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.04.2023 року.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині присудження ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) поновлення виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 12.04.2024 року та позивачу видано виконавчий лист у справі.

Суд зазначає, що рішення суду у справі № 520/2593/24 щодо зобов`язання поновити нарахування та виплату щомісячної пенсії за віком за Списком №1 не оскаржено, спір між сторонами про розмір нарахованої (обчисленої) суми - відсутній. Тобто, в спірних правовідносинах є судове рішення, яким визначено спосіб захисту порушеного права щодо отримання позивачем нарахованої суми.

Звертаючись до суду з даним позовом у справі № 520/31499/24 позивач фактично оскаржує бездіяльність відповідача, щодо невиконання вищезазначеного рішення суду у справі № 520/2593/24, а тому має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки спірні правовідносини виникли у порядку виконання рішеня суду у справі №520/2593/24.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2024 в адміністративній справі № 520/24143/24.

В даному випадку слід звернути увагу на те, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом, є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. В той же час діючі положення КАС України не передбачають можливості звернення з позовом у порядку адміністративного судочинства із вимогою про зобов`язання суб`єкта владних повноважень виконати судове рішення. В цьому випадку відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11 грудня 2020 року у справі №826/13146/18, вирішуючи подібний спір пов`язаний із виконанням судового рішення, у цій справі поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

За таких обставин заявлені позивачем вимоги, які спрямовані на фактичне забезпечення виконання уже існуючого судового рішення, яке набрало законної сили, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому у відкритті провадження у справі необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 19, 47, 170, 248, 256, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративний справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити особі, яка звернулася з позовною заявою, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Суддя Супрун Ю.О.