Справа № 520/14654/24
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 р. № 520/14654/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ) щодо невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) нарахованої, але не виплаченої за життя пенсії її чоловіка - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі №520/20722/21;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) нараховану, але не виплачену за життя пенсію її чоловіка - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі №520/20722/21.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що бездіяльність відповідача щодо невиплати нарахованої, але не виплаченої за життя пенсії її чоловіка - ОСОБА_2 відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі №520/20722/21, є протиправною та такою, що суперечить нормам чинного законодавства.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до Електронного кабінету, яка міститься в матеріалах справи.

Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, ОСОБА_1 , є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 14.10.1972 року, копія якого додана до позовної заяви.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі №520/20722/21, яке набрало законної сили 04.01.2022, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх , ) перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01 квітня 2019 року виходячи з сум грошового забезпечення, зазначених в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ-94644 від 26.07.2021 року і здійснити ОСОБА_2 виплату перерахованої суми пенсії з 01 квітня 2019 року єдиним платежем та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх) перерахувати та виплатити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року з 05.03.2019 року, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 05.03.2019 року однією сумою.

22 лютого 2022 року чоловік позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був військовим пенсіонером, помер, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), (актовий запис 3625) видано свідоцтво серії НОМЕР_4 від 23.02.2023, копія якого додана до позовної заяви.

23.02.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зі зверненням про призначення пенсії у разі втрати годувальника, яка була їй призначена з 23.02.2023, що підтверджено протоколом за пенсійною справою - (Міноборони) від 23.02.2023, копія якого додана до позовної заяви.

У зв`язку зі смертю чоловіка - ОСОБА_2 , позивачем 11.08.2023 на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області було подано заяву про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера в порядку статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

11.09.2023 позивачем було отримано відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, оформлену листом № 2000-0203-8/125137 від 08.09.2023, в якій зазначено, що заборгованість щодо виплати пенсії ОСОБА_2 відповідно до цього Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня, тому для застосування статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» немає підстав.

Також зазначено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі № 520/20722/21 (далі - рішення суду 20722) за позовом ОСОБА_2 із зазначенням дати набрання законної сили надійшло до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області після смерті стягувача, а саме 22.09.2022. Після надання рішення суду про заміну сторони стягувача по рішенню суду 20722 головним управлінням буде здійснено перерахунок та до реєстру судових рішень буде внесено інформацію про дату смерті годувальника, а також прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані особи (осіб), яка має (які мають) право на одержання сум нарахованих згідно рішення суду у зв`язку зі смертю стягувана. Станом на теперішній час рішення суду про заміну стягувача до головного управління не надходило».

15.09.2023 до Харківського окружного адміністративного суду позивачем було подано заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні по справі №520/20722/21.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 по справі №520/20722/21 було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчих листах по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

На вищезазначену ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 по справі №520/20722/21 було подано апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 по справі №520/20722/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 по справі № 520/20722/21 - без змін.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо невиплати позивачу нарахованої, але не виплаченої за життя пенсії її чоловіка - ОСОБА_2 відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі №520/20722/21, позивач звернулась до суду з даним позовом.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині 2 статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині 1 цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині 1 цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині 1 цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною 2 цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Отже, вказана норма надає право члену сім`ї померлого пенсіонера протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини звернутися із заявою до відповідного пенсійного органу для одержання недоотриманої пенсії у зв`язку з смертю пенсіонера.

Слід зауважує, що пунктом 1 частини 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Суд зазначає, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII.

Зокрема, частинами 1-3 статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ встановлено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Аналіз статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ дає підстави для висновку, що законодавець чітко розмежує осіб, які мають право на отримання суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

До вказаних осіб законодавцем віднесено:

- членів сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника (ст. 30 Закону України №2262-ХІІ);

- члени сім`ї, які не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника: 1) батьки і дружина (чоловік); 2) члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Так, згідно зі статтями 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за 135/13402 (Порядок № 3-1).

При цьому, абзацом 3 пункту 4 Порядку № 3-1 встановлено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Також слід зазначити, що в силу абзацу 1 частини 2, частини 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частиною 1 статті 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Як зазначалося вище, в силу статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині 1 цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на отримання пенсійних виплат спадкоємці (правонаступники) мають у випадку, якщо така виплата була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак померлим не отримана.

Так, у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а, сформульований висновок про те, що «… у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, яка забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону №1058-IV та ч. 1 ст. 61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону України №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Отже, визначальним у даному випадку, є строк звернення члена сім`ї із заявою до ГУ ПФУ про виплату нарахованої але не виплаченої за життя померлого пенсіонера пенсії.

При цьому, такий строк законодавцем визначається як "не пізніше 6-ти місяців" з моменту смерті пенсіонера.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 23.02.2022 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис 3625, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, матеріалами справи підтверджується, що дружина померлого пенсіонера, ОСОБА_1 , 11.08.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера в порядку статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тобто більше ніж через шість місяців після смерті ОСОБА_2 .

Отже, між датою смерті чоловіка позивачки та датою звернення її до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для отримання нарахованих, але не виплачених померлому ОСОБА_2 сум пенсії, минуло більше як шість місяців.

Тобто, позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера з порушенням шестимісячного строку, а тому у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області були відсутні підстави для виплати позивачу пенсії, що залишилась недоодержаною у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Суд зауважує, що Законом №2262-ХІІ не передбачена можливість поновлення шестимісячного строку незалежно від причин такого пропуску.

Враховуючи те, що матеріалами справи не підтверджується, що позивач до спливу шестимісячного строку з дня смерті ОСОБА_2 зверталася до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера в порядку статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд зазначає, що у такому разі, у силу положень частини третьої статті 52 Закону № 1058-IV, сума пенсії, що належала ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини, та орган Пенсійного фонду не здійснює виплату неодержаної пенсії у порядку частини першої статті 52 Закону № 1058-IV, ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ.

Вказаний висновок сформований у постанові Верховного Суду від 06.04.2022 у справі № 200/10136/20-а, ухвалі від 07.09.2022 у справі №520/19364/20 та постанові від 16.05.2023 у справі №420/288/21.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв, на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов