Справа № 501/39/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 501/39/22

Головуючий в 1 інстанції: Пушкарський Д.В.

Дата і місце ухвалення 04.07.2024 р., м. Чорноморськ

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 04 липня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, в якому позивач просив суд скасувати постанову №1570 від 22.12.2021 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.165-2 КУпАП.

01 липня 2024 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшло клопотання представника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про зупинення провадження у справі №501/39/22 до розгляду Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду справи №420/1013/22.

В обґрунтування доводів вказаного клопотання зазначено, що предметом спору у справі №420/1013/22 є правомірність винесення рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення №18 та припису №559 від 22.12.2021, при цьому правові підстави позову та предмет доказування у цій справі тотожні з предметом справи №420/1013/22. На думку відповідача, рішення Верховного Суду по справі №420/1013/22 може встановити обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема на факти, що мають преюдиційне значення.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 04 липня 2024 року зупинено провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про скасування постанови №1570 від 22.12.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності до розгляду Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду справи №420/1013/22.

Не погоджуючись із вказаним рішенням першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом порушено норми процесуального права, просить скасувати ухвалу про зупинення провадження, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не навів обґрунтування зупинення провадження у справі, не зазначив, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до розгляду Верховним Судом справи №420/1013/22. Апелянт також вказує, що рішення суду по справі №420/1013/22 набрало законної сили 05.04.2023 року після перегляду в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу та вирішуючи спірне питання, виходив з того, що спірні правові відносини, які породжують позови, нерозривно пов`язані між собою, і від вирішення однієї справи залежить вирішення іншої.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на викладене.

Пунктом 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові від 12.12.2019 у справі № 826/25204/15 Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду узагальнив основні підходи, які мають застосовуватися судами при вирішенні питання про зупинення провадження в адміністративній справі на підставі пункту 3 частини першої статті 236 КАС України у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.

У цій постанові об`єднана палата наголосила, що, вирішуючи питання щодо зупинення провадження в адміністративній справі з підстав визначених пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України, суд з метою дотримання критеріїв законності та обґрунтованості судового рішення в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства повинен належним чином проаналізувати ймовірні наслідки ухвалення судом рішення за результатом розгляду справи, їхній взаємозв`язок із спірними правовідносинами, що є предметом розгляду в адміністративній справі, підставами позову, і відобразити відповідні висновки у своїй ухвалі щодо: а) неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи; б) наявності зв`язку між очікуваним рішенням суду, ухваленим в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства та обставинами конкретної адміністративної справи.

Об`єднана палата вказала, що під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються у такій іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 236 КАС України, адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:

- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку іншого провадження;

- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Не існує об`єктивної неможливості розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (речення друге пункту 3 частини першої статті 236 КАС України).

Колегія суддів зазначає, що предметом розгляду даної справи є правомірність постанови №1570 від 22.12.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.165-2 КУпАП.

Натомість, предметом розгляду справи №420/1013/22 є правомірність винесення рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення законодавства про ціни та ціноутворення №18 та припису №559 від 22.12.2021.

Застосування адміністративно-господарських санкцій та притягнення до адміністративної відповідальності є різними видами юридичної відповідальності, які застосовуються до відмінних суб`єктів та за своєю правовою природою не є пов`язаними між собою.

Ті обставини, що позови у межах даної справи та у межах справи №420/1013/22 місять аналогічне правове обґрунтування позовів, не свідчать про те, що у вказаній справі можуть бути встановлені обставини, які мають преюдиційне значення або про наявність об`єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення справи №420/1013/22.

За позицією Верховного Суду, звільнення від доказування, навіть у разі наявності преюдиційних обставин, встановлених у рішенні суду, не може мати абсолютного характеру і не може сприйматися судами як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні. Для спростування преюдиційних обставин, учасник процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази (подібні за змістом висновки наведено в постановах Верховного Суду від 30 серпня та 22 вересня 2022 року у справах №904/1427/21, №420/4977/20).

Відповідно до частини сьомої статті 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Більш того, колегія суддів враховує, що пунктом 3 частини 1 статті 236 КАС України передбачена можливість зупинення провадження до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. Водночас, судом встановлено, що рішення суду по справі №420/1013/22 набрало законної сили 05.04.2023 року після перегляду в суді апеляційної інстанції. Верховним Судом при відкритті касаційного провадження дія рішень судів першої та апеляційної інстанції не зупинялась, що додатково свідчить про відсутність правових підстав для зупинення провадження по даній справі.

З огляду на викладене, колегія суддів критично оцінює висновки суду першої інстанції, що існує об`єктивна неможливість розгляду справи №501/39/22 до розгляду Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду справи №420/1013/22, оскільки відсутність результату касаційного розгляду такої справи не може вважатися обставиною, що об`єктивно унеможливлює розгляд цієї справи у розумінні пункту 3 частини першої статті 236 КАС України.

Згідно вимог ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження ґрунтуються на неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи та порушенні норм процесуального права, а тому, у відповідності до положень ст. 320 КАС України, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 04 липня 2024 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 21.11.2024 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька