Справа № 140/13531/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року ЛуцькСправа № 140/13531/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за заявою Головного управління ДПС у Волинській області до товариства з обмеженою відповідальністю «РТФ «Вишукана реклама» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, заявник) звернулося з заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «РТФ «Вишукана реклама» (далі ТОВ «РТФ «Вишукана реклама», товариство) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна.

Заява обґрунтована тим, що працівниками управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області відповідно до ст.75, пп.78.1.1, п.п 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України було здійснено виїзд 19.11.2024 на ТОВ «РТФ «Вишукана реклама» () за юридичною адресою: 43000, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 9 б/1 з метою вручення копії наказу №3898-п від 14.11.2024 на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «РТФ «Вишукана реклама» щодо дотримання податкового та іншого законодавства за період 2022-2023 роки та січень-травень 2024 року.

При прибутті 19.11.2024 на ТОВ «РТФ «Вишукана реклама» () керівником підприємства ОСОБА_1 отримано копію наказу №3898-п від 14.11.2024, проте він заявив про відмову у допуску до проведення перевірки у зв`язку із незаконністю наказу на проведення позапланової перевірки ТОВ «РТФ «Вишукана реклама». Жодних обґрунтувань незаконності наказу не зазначив.

На думку заявника, вищевказані факти свідчать про те, що в діях платника податків вбачається умисне перешкоджання здійсненню ГУ ДПС у Волинській області контрольно-перевірочних заходів відповідно до передбачених законодавством функцій податкового контролю та за наявності законних на те підстав.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

На підставі вищевикладеного о 16:30 19.11.2024 ГУ ДПС у Волинській області було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача.

Просить суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ «РТФ «Вишукана реклама».

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 заяву ГУ ДПС у Волинській області до ТОВ «РТФ «Вишукана реклама» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, з урахуванням §2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) на 14:00 21.11.2024.

Представник ТОВ «РТФ «ВИШУКАНА РЕКЛАМА» 21.11.2024 подав відзив на заяву ГУ ДПС у Волинській області у якому зазначив, що адміністративний арешт майна товариства на підставі рішення контролюючого органу від 19.11.2024 задоволенню не підлягає, оскільки недопуск до перевірки відбувся на законних підставах, а отже підстави для арешту відсутні.

Зокрема, у наказі ГУ ДПС в області від 14.11.2024 зазначено, що підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «РТФ «Вишукана Реклама» є ненадання платником податків пояснень та їх документального підтвердження на запити №7716/6/03-20-04-04-06 від 23.05.2024 та № 2416/12/03-20-04-08 від 03.06.2024. Однак, обидва запити контролюючого органу оформлені з грубим порушенням податкового законодавства, тому пояснення та документи платником податків надані не були, про що письмово повідомлений податковий орган 19.06.2024 окремими листами.

З наведених підстав представник товариства просить відмовити у задоволенні заяви про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна ГУДПС у Волинській області, а справу розглядати справи за його відсутності.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, оскільки неприбуття у судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд проводить розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши докази, надані суб`єктом владних повноважень на підтримку заяви та представником товариства на її заперечення, суд встановив наступні обставини.

Працівниками управління податкового аудиту ГУ ДПС у Волинській області, відповідно до ст.75, пп.78.1.1, п.п 78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України було здійснено виїзд 19.11.2024 на ТОВ «РТФ «Вишукана реклама» () за юридичною адресою: 43000, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 9 б/1 з метою вручення копії наказу №3898-п від 14.11.2024 на проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «РТФ «Вишукана реклама» щодо дотримання податкового та іншого законодавства за період 2022-2023 роки та січень-травень 2024 року (у зв`язку з ненаданням товариством пояснень та їх документального підтвердження на запити від 23.05.2024 №7716/6/03-20-04-04-06 та від 03.06.2024 №2416/12/03-20-04-08).

При прибутті 19.11.2024 на ТОВ «РТФ «Вишукана реклама» () керівником товариства ОСОБА_1 отримано копію наказу №3898-п від 14.11.2024, проте заявлено про відмову у допуску до проведення перевірки.

Працівниками ГУ ДПС у Волинській області 19.11.2024 складений акт недопуску №4910/07-02/39154249 до проведення перевірки ТОВ «РТФ «Вишукана реклама» у якому керівник товариства ОСОБА_1 власноручно зазначив, що недопуск зумовлений незаконністю наказу від 14.11.2024 «Про проведення документальної позапланової перевірки» (а.с.8).

Виконуючим обов`язки заступника начальника ГУ ДПС у Волинській області 19.11.2024 о 16 год. 30 хв. прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яким застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ТОВ «РТФ «Вишукана реклама» (), що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: м. Луцьк, вул. Ківерцівська, будинок 9Б квартира 1, з таких підстав: відмова від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючих органів (а.с.4).

З метою підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ГУ ДПС у Волинській області звернулось до суду із відповідною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 283 КАС України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Частина 7 цієї статті визначає, що у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені в статті 94 ПК України.

Згідно з положеннями пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Тобто, арешт майна може бути застосований за наявності хоча б однієї з визначених статтею 94 ПК України обставин, зокрема, у випадку, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з пунктом 94.5 статті 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно з пунктом 94.6 статті 96 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Законність вимоги щодо застосування адміністративного арешту майна платника податків на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України пов`язана з наявністю, правомірністю та обґрунтованістю рішення керівника податкового органу щодо застосування арешту майна платника податків.

Згідно з пунктом 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

З матеріалів справи вбачається, у рішенні про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 19.11.2024, в якості підстав для застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «РТФ «Вишукана реклама» вказано: відмова від проведення та відмова від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної або фактичної перевірки.

Сталою є правова позиція Верховного Суду, викладена, зокрема, в постанові від 12.04.2023 у справі № 380/6993/22, від 23.02.2023 у справі № 640/17091/21, від 11.01.2024 у справі №520/19803/23, відповідно до якої перевірка причин відмови у допуску посадових осіб податкового органу до проведення податкової перевірки з боку платника податків, обґрунтованості рішення про застосування адміністративного арешту майна входять до предмета доказування у справах, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 283 КАС України.

Платник податків не заперечує факт відмови в допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, однак зазначає, що наказ на проведення перевірки від 14.11.2024 №3898-п винесений протиправно.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

За змістом пункту 78.5 статті 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Аналіз наведених положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку про те, що платник податків може відмовити в допуску до перевірки виключно з підстав непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків наказу та направлень на проведення перевірки, службових посвідчень осіб, які зазначені в направленні на перевірку, або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог закону.

При цьому, наказ ГУ ДПС у Волинській області від 14.11.2024 №3898-п містить усі реквізити, передбачені нормами чинного законодавства (зокрема, у ньому зазначені дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (назва та код РНОКПП суб`єкта господарювання, який перевіряється), мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися).

Наказ про проведення перевірки містить підпис керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплений печаткою контролюючого органу.

Окрім цього, у ході судового розгляду встановлено, що службові посвідчення працівників ГУ ДПС у Волинській області виготовлені у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 №1137 Про затвердження зразка та технічного опису бланка службового посвідчення з безконтактним електронним носієм та Наказу Державної податкової служби України від 14.08.2019 №33 Про службові посвідчення працівників Державної податкової служби України (із змінами, внесеними наказами ДПС від 14.01.2021 №103, від 27.08. 2021 №775, від 14.12.2022 №889).

Таким чином судом не встановлено, що вищезазначені документи (службові посвідчення, направлення, наказ) оформлені з порушенням вимог закону. З відзиву представника товариства слідує, що він не згідний з правовими підставами для проведення перевірки (вважає незаконним наказ) у зв?язку із чим недопустив посадових осіб контролюючого органу до проведення такої перевірки.

Водночас у разі створення платником податків перешкод у реалізації податковим органом своєї компетенції (права на проведення перевірки за наявності законних підстав) безпосередньо ПК України встановлює право на вжиття способу забезпечення виконання платником податків його обов`язків - застосування адміністративного арешту майна. Відповідно, можливість вжиття цього способу не може ставитися в пряму залежність від оцінки самим платником податків законності підстав для проведення податкової перевірки.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.02.2023 у справі №640/17091/21 вказав, що у разі створення платником податків перешкод у реалізації податковим органом своєї компетенції (права на проведення перевірки за наявності законних підстав) безпосередньо Податковий кодекс України встановлює право на вжиття способу забезпечення виконання платником податків його обов`язків - застосування адміністративного арешту майна. Відповідно, можливість вжиття цього способу не може ставитися в пряму залежність від оцінки самим платником податків законності підстав для проведення податкової перевірки, відмова у допуску до проведення якої або відмова від проведення якої з боку цього платника податків і передбачені як одна із підстав для застосування адміністративного арешту майна. Це призводить до неможливості розгляду заяви податкового органу в судовому порядку за процедурою, передбаченою статтею 283 КАС України.

Оцінку обґрунтованості заперечень платника податків щодо правомірності проведення перевірки має надавати суд в межах здійснення превентивного контролю при реалізації податковими органами певних видів його повноважень, шляхом розгляду заяв податкових органів, передбачених частиною першою статті 283 КАС України. У таких справах адміністративний суд фактично є незалежним суб`єктом, який здійснює перевірку об`єктивності прийнятого контролюючим органом рішення, та одночасно, виконує завдання захисту прав платників податків від потенційно можливих зловживань з боку суб`єктів владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «РТФ «Вишукана реклама» не було надано пояснень та їх документального підтвердження на запити податкового органу №7716/6/03-20-04-04-06 від 23.05.2024 та № 2416/12/03-20-04-08 від 03.06.2024, що у свою чергу слугувало підставою для винесення наказу від 14.11.1014 №3898-п про проведення документальної позапланової перевірки товариства згідно з п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

За таких обставин, суд вважає, що платник податків безпідставно не допустив посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки за наявності законних підстав для її проведення, а тому відповідно до пункту 94.6 статті 96 ПК України у керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу виникли обґрунтовані підстави для прийняття рішення про застосування арешту майна платника податків.

На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що контролюючим органом доведено наявність підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податків, відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «РТФ «Вишукана реклама» застосованого на підставі рішення в.о. начальника ГУ ДПС у Волинській області від 19.11.2024, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

Окрім того, суд враховує ту обставину, що наказ про проведення перевірки №3898-п від 14.11.2024 не оскаржений товариством та не скасований у встановленому законом порядку. У будь-якому разі, якщо в подальшому (у випадку звернення до суду з позовом) відповідний наказ буде визнаний протиправним та скасовано, платник податків не позбавлений можливості звернутися із заявою про припинення умовного адміністративного арешту майна.

Відповідно до частини 8 статті 283 КАС України рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої цієї статті, підлягає негайному виконанню. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані сторонами протягом десяти днів з дня їх проголошення. Подання апеляційної скарги на рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4, 7 частини першої цієї статті, не перешкоджає його виконанню.

Частиною другою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Відтак сплачений позивачем судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 72-77, 243-246, 255, 262, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Головного управління ДПС у Волинській області до товариства з обмеженою відповідальністю «РТФ «Вишукана реклама» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна задовольнити повністю.

Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ «РТФ «Вишукана реклама» (43000, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 9 б/1, ) на підставі рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 19.11.2024.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня його проголошення. Подання апеляційної скарги на рішення суду не перешкоджає його виконанню.

Повне судове рішення складено 21.11.2024 о 15:40 год.

Суддя Т.М. Димарчук