Справа № 240/4374/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/4374/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплаті йому фіксованої суми індексації грошового забезпечення в розмірі 4187,03грн. за період з 01.03.2018 року по 14.02.2022 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому фіксовану суму індексації грошового забезпечення в розмірі 4187,03грн. за період з 01.03.2018 року по 14.02.2022 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" з 01.03.2018року по дату виплати заборгованих сум.

Позовні вимоги Позивача мотивовані тим, що за період проходження військової служби з 01.03.2018 року по 14.02.2022 року Позивачу не нараховувалася та не виплачувалася індексація його грошового забезпечення в повному обсязі. За зверненням Позивача Відповідач 09.02.2024року надав довідку про розмір нарахованої та виплаченої індексації за спірний період, з якої стало відомо, що така індексація не виплачувалася у фіксованому розмірі в сумі 4187,03грн.

Позивач вважає, що має законне право на індексацію грошового забезпечення за вказаний період в повному обсязі відповідно до вимог абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, у фіксованому розмірі в сумі 4187,03грн.

Ухвалою судді Липа А.В. від 22.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою судді ОСОБА_2 від 17.04.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника Відповідача про закриття провадження у справі.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи" та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з призовом з 04.07.2024 судді ОСОБА_3 на військову службу, дану справу передано на розгляд судді Нагірняку М.Ф.

Ухвалою судді Нагірняка М.Ф.. від 23.07.2024 року справу прийнято до свого провадження та продовжено її судовий розгляд за правилам спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , направив до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив і зазначив, що Позивачу станом на день звільнення зі служби (14.02.2022року) було виплачено грошове забезпечення в повному обсязі. Як зазначено у відзиві, індексація грошового забезпечення Позивача підлягала нарахуванню та виплати за умови коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Таке перевищення в 103 відсотки, на думку Відповідача, за офіційними даними мало місце лише в жовтні 2018року, що надавало підстави для нарахування такої індексації лише в грудні 2018року та у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних груп.

Разом з тим, жодних обґрунтувань та доказів щодо нарахування та виплати Позивачу спірної індексації за період з грудня 2018року по лютий 2022року в тому чи іншому розмірі у відзиві не наведено.

Крім того, Відповідач вважає, що Позивачем пропущено місячний строк для звернення до суду з даним позовом.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав для проведення індексації грошових доходів громадян, в тому числі військовослужбовців, регулюються правовими нормами Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-XII) та Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-III (надалі - Закон № 2050-III), в редакції що були чинні на день виникнення спору.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивач проходив військовому службу і згідно наказу начальника Військової частини НОМЕР_1 від 14.02.2022 року №29 звільнений з військової служби.

Суть спору між сторонами в даній справі зведена виключно до наявності у Позивача права на індексацію грошового забезпечення за спірний період із врахуванням вимог абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, обчисливши щомісячний розмір індексації 4 456,10 грн., як різницю між сумою індексації, обчисленої в березні 2018 року із застосуванням індексів споживчих цін, що відповідають місяцю підвищення посадового окладу січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018року.

Суд враховує, що індексація заробітної плати це механізм її підвищення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст.1 Закону №1282-XII). Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 (надалі - Порядок № 1078). Розрахунок самої індексації, оскільки вона покликана захистити доходи населення від інфляції, ґрунтується на індексі споживчих цін (індексі інфляції), який щомісяця публікується Держстатом України.

Безспірно, в розумінні вимог Закону №1282-XII та Порядку № 1078 для індексації заробітної плати необхідно визначити два показники: базовий місяць та коефіцієнт індексації.

Базовий місяць це місяць останнього підвищення окладів.

Коефіцієнт індексації обчислюється на базі щомісячних індексів інфляції. Розрахунок ведеться зростаючим підсумком шляхом перемноження індексів інфляції (поділених на 100), починаючи з місяця, наступного за базовим до перевищення порогу індексації.

Суд погоджується із доводами Відповідача, наведеними у відзиві, що відповідно до абзацу другого пункту 1-1 Порядку № 1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Згідно абзацу другого пункту 5 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Суд враховує, що підвищення окладів (посадових та за військовим званням) для військовослужбовців, до яких відносився Позивач, мало місце з 01.03.2018року згідно постанови КМ України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30.08.2017року в редакції від 24.02.18року, що набрала чинності з 01.03.2018року.

Таким чином, базовим місяцем для спірного обчислення є березень 2018року, а розрахунок - з наступного за базовим.

За офіційними даними Державної служби статистики індекс споживчих цін (індекс інфляції) в березні 2018року становив 101,1%, у квітні 2018року - 100,8%, в травні 2018року - 100,0%, в червні 2018року - 100,0%, в липні 2018року - 99,3%, в серпні 2018року - 100,0%, у вересні 2018року - 101,9%, в жовтні 2018року - 101,7%.

Тобто, відповідно до офіційних даних поріг індексації в 103% було перевищено лише в жовтні 2018року (100,8% х 100,0% х 100,0% х 99,3% х 100,0% х 101,9% х 101,7% та поділити на 100).

Приписами ст.3 Закону №1282-XII прямо зазначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до вимог пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Враховуючи, що офіційне опублікування індексу споживчих цін, який засвідчив перевищення порогу в 103%, мало місце в листопаді 2018року, у Позивача право на індексацію його грошового забезпечення виникло в грудні 2018року.

Ні Позивачем до позову, ні Відповідачем до відзиву на позов не долучено жодних доказів на підтвердження проведення індексації грошового забезпечення Позивача за період з грудня 2018року по лютий 2022року та її розміру.

Зазначене дає право суду зробити висновок, що індексація грошового забезпечення Позивача за період з грудня 2018року по лютий 2022року не проводилася і відповідно не виплачувалася.

Таким чином, право Позивача на індексацію грошового забезпечення Позивача за період з грудня 2018року, а не з березня 2018року, по лютий 2022року є порушеним та підлягає судовому захисту.

При визначенні судового захисту порушеного права Позивача суд враховує, що в розумінні вимог ст.5 Закону №1282-XII та п.6 Порядку №1078 нарахування та виплата індексації віднесено до повноважень Відповідача, а не суду.

Одночасно суд зазначає про безпідставність доводів Позивача, наведених у позові, щодо наявності підстав для нарахування та виплати Позивачу індексації його грошового забезпечення у фіксованому розмірі (4187,03грн.).

Суд зазначає, що поняття "фіксований розмір індексації" не міститься ні в правових нормах Закону №1282-XII ні в правових нормах Порядку №1078.

Правові визначення "фіксована сума індексації" та "фіксована величина суми індексації" містилися лише в додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 р. № 526

З грудня 2015 року після внесення змін в Порядок №1078 постановою КМ України від 9 грудня 2015 р. № 1013 терміни "фіксована сума індексації" та "фіксована величина суми індексації" відсутні в цьому Порядку №1078 для проведення індексації.

По цій причині відсутні підстави для врахування судом при вирішенні даного спору висновків Верховного Суду у відповідних справах, зазначених у позові.

Одночасно суд зазначає, що приписами статі 2 Закону №1282-XII та пункту 4 Порядку №1078 прямо зазначено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає (абзац п`ятий пункту 4 цього ж Порядку №1078).

Одночасно суд погоджується із доводами Позивача та враховує, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац сьомий пункту 4 цього ж Порядку №1078).

Таким чином, порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплаті йому індексації грошового забезпечення за період з грудня 2018 року по лютий .2022 року, зобов`язання нарахувати та виплатити таку індексації грошового забезпечення та нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" з грудня .2018року по дату виплати заборгованих сум.

Суд вважає безпідставними доводи Відповідача, наведені у відзиві на позов, про порушення Позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Відповідач не врахував, що індексація грошового забезпечення є складовою самого грошового забезпечення, а тому строки позовної давності на її стягнення за спірний період не розповсюджуються.

Підстави, передбачені ст.ст.139-143 КАС України для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

Визнати протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з грудня 2018 року по лютий .2022 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2018 року по лютий 2022 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" з грудня .2018року по дату виплати заборгованих сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

20.11.24