Справа № 120/7205/24
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 листопада 2024 р. Справа № 120/7205/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Олійника Олександра Леонідовича до Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Олійника Олександра Леонідовича до Вінницької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю пункту 13 рішення відповідача №2054 від 22.12.2023 року, з урахуванням внесених до нього змін пунктом 18 додатку 1 до рішення Вінницької міської ради №2163 від 23.02.2024 року.

Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії документів, що слугували підставою для прийняття спірного пункту рішення.

На виконання вимог ухвали суду представником відповідача подано витребувані матеріали.

Також, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки земельна ділянка біля буд. АДРЕСА_1 загальною площею 0,1402 га, яку позивачі обрали для оренди з правом викупу понад норму безоплатної передачі у власність, згідно долученого до заяви кадастрового плану виготовленого Центральною регіональною філією ДП "ДАГП" від 10.07.2023 року та технічного паспорта від 22.08.2007 року не закріплювалась за будинковолодінням АДРЕСА_1 та вільна від забудови.

При цьому, вказали, що за приписами земельного законодавства вільні від забудови земельні ділянки передаються в користування (оренду) на конкурентних засадах на земельних торгах, а тому заява позивачів подана не у спосіб, передбачений статтею 134 Земельного кодексу України.

В свою чергу, земельна ділянка площею 0,1220 га біля буд. АДРЕСА_1 , яку позивачі обрали для сервітутного користування, згідно затвердженій містобудівній документації знаходиться в межах прибережно-захисної смуги р. Південний Буг та в межах охоронної археологічної території "Поселення доби бронзи".

Ухвалою суду клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву задоволено, визнано поважними причини пропуску строку на подання відзиву, поновлено Вінницької міській раді строк на подання відзиву та прийнято до розгляду відзив у справі №120/7205/24.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Вінницької міської ради із заявою у якій просили надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі земельної ділянки в оренду площею 0,0182 га в АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) терміном на 10 років понад норму безоплатної приватизації з правом викупу та земельну ділянку в сервітутне користування площею 0,1220 га в АДРЕСА_1 для проведення рекреаційних та меліоративних робіт терміном на 10 років на безоплатній основі.

Однак, пунктом 13 рішення 40 сесії 8 скликання Вінницької міської ради №2054 від 22.12.2023 року відмовлено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду з подальшим викупом для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0182 га у АДРЕСА_1 , у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 134 Земельного кодексу України.

Підпунктом 13.1. вказаного рішення відмовлено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в укладанні договору про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку у АДРЕСА_1 площею 0,0742 га, у зв`язку з невідповідністю містобудівній документації (частково рекреаційна зона озеленених територій загального користування та частково в межах прибережної захисної смуги).

Надалі, пунктом 18 Додатку 1 до рішення 42 сесії 8 скликання Вінницької міської ради №2163 від 23.02.2024 року, у зв`язку із технічною правкою, внесено зміни до пункту 13 та підпункту 13.1 рішення міської ради від 22.12.2023 року №2054 (додавши прізвище, ім`я та по-батькові співвласника будинковолодіння), виклавши у такій редакції:

"13. Відмовити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду з подальшим викупом для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0182 га у АДРЕСА_1 , у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 134 Земельного кодексу України.

13.1. Відмовити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в укладанні договору про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку у АДРЕСА_1 площею 0,0742 га, у зв`язку з невідповідністю містобудівній документації (частково рекреаційна зоні озеленених територій загального користування та частково в межах прибережної захисної смуги)".

Не погоджуючись із пунктом 13 рішення Вінницької міської ради №2054 від 22.12.2023 року, з урахуванням внесених до нього змін пунктом 18 Додатку 1 до рішення Вінницької міської ради №2163 від 23.02.2024 року, позивачі звернулись до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Земельні відносини в Україні відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами 1-2 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частин 1-2 статті 127 ЗК України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису), а також передача акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, яке утворилося шляхом перетворення державного підприємства, в суборенду земельних ділянок державної власності, що були передані зазначеним господарським товариствам в оренду відповідно до статті 120-1 цього Кодексу, здійснюються на конкурентних засадах (на земельних торгах у формі електронного аукціону) у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу.

Частинами першою та другою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності, зокрема, у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб (ч. 2 ст. 134 ЗК України).

Отже, вимога щодо передачі земельних ділянок комунальної власності на конкурентних засадах (земельних торгах) не застосовується у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Із оскаржуваного рішення з урахуванням внесених до нього змін вбачається, що позивачам відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду з подальшим викупом для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0182 га у АДРЕСА_1 , у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 134 Земельного кодексу України.

При цьому, представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначено, що за приписами земельного законодавства вільні від забудови земельні ділянки передаються в користування (оренду) на конкурентних засадах на земельних торгах, а тому заява позивачів подана не у спосіб, передбачений статтею 134 Земельного кодексу України.

Судом досліджено матеріали справи, зокрема технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок /а.с. 50-51/, план меж земельної ділянки /а.с. 52/, витяг з генерального плану із зазначенням планувальних обмежень на використання території /а.с. 57/, витяг з плану зонування з нанесеними містобудівними обмеженнями на використання земельної ділянки /а.с. 58/, витяг з історико-архітектурного опорного плану з нанесеними містобудівними обмеженнями на використання земельної ділянки /а.с. 59/ та встановлено, що на бажаних позивачами земельних ділянках відсутні будь-які об`єкти нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у їх власності.

Доказів протилежного позивачами суду не надано.

Не надано також і доказів та не наведено мотивів, що спірні земельні ділянки підпадають під інші випадки визначені частиною другою статті 134 ЗК України, які б дозволили відповідачу передати такі земельні ділянки в користування позивачам без проведення земельних торгів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Вінницькою міською радою обґрунтовано відмовлено позивачам у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду з подальшим викупом для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0182 га у АДРЕСА_1 , з посиланням на невідповідність вимогам статті 134 Земельного кодексу України, яка передбачає передачу земельних ділянок комунальної власності в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах).

Надаючи оцінку підпункту 13.1. рішення 40 сесії 8 скликання Вінницької міської ради №2054 від 22.12.2023 року, з урахуванням змін до нього, яким відмовлено позивачам в укладанні договору про встановлення земельного сервітуту на земельну ділянку у АДРЕСА_1 площею 0,0742 га, у зв`язку з невідповідністю містобудівній документації (частково рекреаційна зона озеленених територій загального користування та частково в межах прибережної захисної смуги), суд вказує наступне.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту.

План зонування території (зонінг) - документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон.

Планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них (ч. 1 ст. 16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Відповідно до статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту є одночасно видом містобудівної документації на місцевому рівні та документацією із землеустрою і призначений для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Обов`язковою складовою генерального плану населеного пункту є план зонування території цього населеного пункту.

Частиною 1 статті 18 вказаного закону передбачено, що план зонування території розробляється у складі комплексного плану, генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території у межах визначених функціональних зон. До затвердження генерального плану населеного пункту в межах території територіальної громади, щодо якої затверджено комплексний план (якщо обов`язковість розроблення генерального плану населеного пункту визначена рішенням про затвердження комплексного плану), межі функціональних зон та функціональне призначення територій у такому населеному пункті визначаються комплексним планом.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

В ході розгляду справи судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,1220 га біля буд. АДРЕСА_1 , яку позивачі обрали для сервітутного користування, знаходиться в межах прибережно-захисної смуги та в межах охоронної археологічної зони "Поселення доби бронзи".

Дані обставини підтверджуються:

- витягом з генерального плану із зазначенням планувальних обмежень на використання території, який затверджений рішенням Вінницької міської ради від 23.11.2007 року №1498, зі змінами, затвердженими рішенням Вінницької міської ради від 01.02.2013 року №1140;

- витягом з плану зонування з нанесеними містобудівними обмеженнями на використання земельної ділянки, який затверджений рішенням Вінницької міської ради від 28.05.2021 року №451;

- витягом з історико-архітектурного опорного плану з нанесеними містобудівними обмеженнями на використання земельної ділянки.

При цьому, із примітки до витягу з історико-архітектурного опорного плану з нанесеними містобудівними обмеженнями на використання земельної ділянки вбачається, що науково-проектна документація "Межі та режими використання територій та зон охорони пам`яток культурної спадщини м. Вінниці" затверджена наказом Управління культури і мистецтв Вінницької обласної державної адміністрації від 21.12.2020 року №188, погоджена наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 05.11.2021 року №872.

Межі та режими використання території історичного ареалу м. Вінниці затверджені наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 29.12.2021 року №1031.

Відповідно до зазначеної науково-проектної документації дана земельна ділянка розташована в межах зони "Поселення доби бронзи".

Так, згідно із статтею 50 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

Відповідно до статті 51 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації. Майданчики для занять спортом на відкритому повітрі, об`єкти фізичної культури і спорту, які не є об`єктами нерухомості, можуть бути розміщені на земельних ділянках усіх категорій земель.

Частиною третьою статті 52 ЗК України визначено, що на землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель. На таких землях (крім земельних ділянок зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельних ділянок, зайнятих об`єктами фізичної культури і спорту, інших аналогічних об`єктів) допускається будівництво відповідно до чинної містобудівної документації об`єктів житлового та громадського призначення, що не порушують режим використання земель рекреаційного призначення.

Відтак, оскільки на рівні містобудівної документації м. Вінниці передбачено віднесення земельної ділянки площею 0,1220 га біля буд. АДРЕСА_1 до меж охоронної археологічної зони "Поселення доби бронзи", суд приходить до висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачам в укладанні договору про встановлення земельного сервітуту на спірну земельну ділянку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач (1): ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Позивач (2): ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Позивач (3): ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач: Вінницька міська рада (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050, ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович