Справа № 140/848/24
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 140/848/24 пров. № А/857/11078/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року, ухвалене суддею Мачульським В.В. у м. Луцьку, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 140/848/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Темфорт» до Волинської митниці про скасування рішення про коригування митної вартості товару,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА205140/2023/000517/2 від 25.07.2023.

09 квітня 2024 року Волинський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким адміністративний позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000517/2 від 25.07.2023.

Стягнув на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Темфорт» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, оскільки, у ньому відповідач не здійснив розрахунок митної вартості і не навів відповідні мотиви. При цьому, сумніви відповідача щодо складових митної вартості товару, який імпортував позивач, ґрунтуються, виключно, на припущеннях відповідача та жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені. Суд вважає, що позивач, під час митного оформлення, надав усі необхідні документи, які не мали розбіжностей, ідентифікували, товар, що оцінювався та містили об`єктивні та достовірні дані, що піддавалися обчисленню і підтверджували усі складові митної вартості товару, що імпортував позивач, натомість, відповідач не довів правомірності коригування митної вартості товару, який імпортував позивач.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

Таку позицію обґрунтовує тим, що, при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митний орган встановив, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості товару за ціною договору.

З цих підстав, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийняв в порядку, з підстав, у спосіб та в межах повноважень митного органу, які визначені чинним законодавством України.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 14.01.2022 між компанією Biuro Handlowe «Hand Food» KRZYSZTOF SZEWCZUK (Польща, продавець) та ТОВ «ТЕМФОРТ» (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 14/01/2022, відповідно до умов якого, продавець продає, а покупець купує м`ясні продукти та продукти птиці в асортименті, що обумовлено кількістю, цінами та умовами поставки вказаними в інвойсах та в можливих додатках до договору які є невід`ємною частиною цього договору.

На виконання умов вищевказаного договору, компанія-експортер виставила позивачу рахунок-фактуру від 21.07.2023 № 7411/EX/2023, згідно з яким вартість товару: жила яловича, морожена, вагою 20915 кг по 0,40 євро/кг становить в загальній сумі 8366,00 євро.

Декларант ПП «Респект Брок» 25.07.2023 для митного оформлення товару: «жилка яловича, морожена, без будь-якої теплової кулінарної обробки, без вмісту харчових добавок, спецій, солі, приправ та інших домішок, не консервована. Жилка яловича заморожена. Вага нетто - 20915 кг. Дата виробництва: 03/2023. Термін придатності до: 03/2025 при t-18C градусів. Виробник: Vion Bad Bramstedt GmbH,Vion Beef B.V., Vion Waldkraiburg GmbH, Vion Hilden GmbH DE. Торговельна марка: нема даних. Піддана заморозці (мінус 18 градусів С)», подав митну декларацію № 23UA53U5 (а.с.9), де в графі 42 МД вказано ціну товару у розмірі 8366,00 Євро. В графі 45 зазначено митну вартість товару (з урахуванням витрат на транспортування товару) в сумі 389524,07 грн, яку визначено за 1 методом визначення митної вартості товару за ціною контракту з урахуванням умов поставки FCACRAILSHEIM.

До митної декларації декларант додав:

1. сертифікат якості б/н від 30.06.2023;

2. рахунок-фактуру № 383/EX/2023 від 30.06.2023;

3. CMR № 936213 від 30.06.2023;

4. міжнародний ветеринарний сертифікат № FR 49 23 000597 AN від 30.06.2023;

5. сертифікат походження товару EUR 1 № PL/MF/AT 0082112 від 30.06.2023;

6. рахунок фактура про надання транспортних послуг №11/06 від 27.06.2023;

7. довідку про транспортні витрати від 30.06.2023;

8. прайс-лист експортера від 26.06.2023, з терміном дії 26.06.2023-09.07.2023;

9. ЗЕД Контракт № 14/01/2022 від 14.01.2022;

10. додаткову угоду № 1 від 02.01.2023 до ЗЕД Контракту № 14/01/2022 від 14.01.2022;

11. договір про надання послуг митного брокера № 4 від 02.01.2023;

12. договір-заявка на перевезення №2 від 30.06.2023;

13. копію митної декларації країни відправлення № 23PL301010E0901322 від 04.07.2023.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, відповідач запропонував декларанту подати такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) платіжний документ, що підтверджує вартість перевезення товару;

6) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На повідомлення митниці декларант позивача надав додаткові пояснення та документи від 25.07.2023 № 25/07-01 та конвертацію валют.

25.07.2023 Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2023/000517/2 (а.с.36-37), а також сформувала картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205140/2023/002836.

Підставою для прийняття цього рішення є виявлені митним органом розбіжності у поданих до митного оформлення документах, зокрема:

- згідно з рахунком-фактурою від 21.07.2023 № 411/EX/2023 вартість товару становить 8366 євро, що різниться із вартістю, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 23.07.2023 № 23PL301010E1002899 - 37596;

- згідно копії митної декларації країни відправлення від 23.07.2023 № 23PL301010E1002899 відправником зазначено HAND-FOOD, що суперечить відправнику, вказаному в автотранспортній накладній від 21.07.2023 № 21072023 - CEMO Gmbh, By-Products Beef;

- у договорі-заявці від 21.07.2023 № 1 зазначений маршрут Польща- Україна, однак адреса завантаження товару зазначена - CRAILSHEIM (Німеччина);

- в рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.07.2023 № 09/07 та в договорі-заявці від 21.07.2023 № 1 відсутня інформація щодо оплати транспортних послуг;

- платіжний документ, що підтверджує вартість перевезення товару не поданий до митного оформлення.

Митну вартість товару відповідач визначив за резервним методом на основі цінової вартості на подібні товари на рівні 1,29 дол. США відповідно до МД № UA205140/2023/038885 від 18.05.2023.

Товар випущений у вільний обіг на підставі митної декларації № 23UA30U3 від 25.07.2023 з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як визначено у частині 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому, митний орган, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Під час проведення консультацій з декларантом, митний орган зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості товару, який задекларований, згідно із митною декларацією № 23UA53U5 від 25.07.2023 року, декларант має подати такі документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) платіжний документ, що підтверджує вартість перевезення товару;

6) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У повідомленні від 25.07.2023 року про витребування документів, яке адресоване декларанту, відповідач зазначив, що витребування додаткових документів зумовлено тим, що подані до митного оформлення товару документи мають розбіжності, а саме:

- згідно з рахунком-фактурою від 21.07.2023 № 411/EX/2023 вартість товару становить 8366 євро, що різниться із вартістю, зазначеній в копії митної декларації країни відправлення від 23.07.2023 № 23PL301010E1002899 - 37596;

- згідно копії митної декларації країни відправлення від 23.07.2023 № 23PL301010E1002899 відправником зазначено HAND-FOOD, що суперечить відправнику, вказаному в автотранспортній накладній від 21.07.2023 № 21072023 - CEMO Gmbh, By-Products Beef;

- у договорі-заявці від 21.07.2023 № 1 зазначений маршрут Польща- Україна, однак адреса завантаження товару зазначена - CRAILSHEIM (Німеччина);

- в рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.07.2023 № 09/07 та в договорі-заявці від 21.07.2023 № 1 відсутня інформація щодо оплати транспортних послуг;

- платіжний документ, що підтверджує вартість перевезення товару не поданий до митного оформлення.

З цього приводу позивач пояснив, що:

- митна декларація країни відправлення не є документом, що підтверджує митну вартість товару;

- з транспортних документів наданих до митного оформлення видно, що товар перевозився за маршрутом CRAILSHEIM (Німеччина) Ягодин, Ягодин - Луцьк.

Надаючи оцінку доводам сторін, щодо правомірності рішення відповідача про коригування митної вартості, апеляційний суд зазначає наступне.

Твердження відповідача про невідповідність вартості товару, що зазначена в експортній декларації країни відправлення із вартістю товару, що вказана у інвойсі, як сумнів щодо дійсної митної вартості товару є безпідставними, оскільки, декларація країни відправлення є документом, який митниця витребовує додатково, якщо у інших документах, що підтверджують митну вартість товару є розбіжності, ознаки підробки чи відсутні відомості щодо складових митної вартості товару і не аналізує окремо. Ця спростовує сумніви митного органу щодо відправника товару.

Що стосується того, що у договорі-заявці від 21.07.2023 № 1 зазначений маршрут Польща- Україна, однак адреса завантаження товару зазначена - CRAILSHEIM (Німеччина), то апеляційний суд вертає увагу, що у цій конкретизований маршрут CRAILSHEIM (Німеччина) Ягодин (50000 грн.), Ягодин Луцьк (5000 грн.) і вартість. На підтвердження маршруту доставки товару, перевізник ФОП ОСОБА_1 надав відповідну довідку № 5 від 25.07.2023 року.

Крім цього, 25.07.2023 року ФОП ОСОБА_1 виставив позивачу рахунок-фактуру № 09/07 транспортних послуг в сумі 55000 грн.

Відсутність платіжного документа про оплату транспортних послуг не спростовує вартість транспортних послуг, оскільки, документами, які підтверджують митну вартість є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а не документи, які підтверджують оплату вартості перевезення.

Отже, на думку апеляційного суду, сумніви митного органу щодо митної вартості товару, яку задекларував позивач, є необґрунтованими, тому відповідач не мав права здійснювати коригування митної вартості товару.

Водночас, апеляційний суд зазначає, що відповідач обрав резервний метод визначення митної вартості товару.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 93 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідач у рішенні про коригування митної вартості ввезеного позивачем товару зазначив, що визначив митну вартість товару, на підставі інформації про подібні товари, інформація про які міститься в митній декларації № UA205140/2023/038885 від 18.05.2023.

Разом з тим, відповідно до частини 1 та 2 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак, апеляційний суд встановив, що рішення про коригування митної вартості товарів не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Тому, враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UА205140/2023/000517/2 від 25.07.2023 є необґрунтованим та прийнятим з порушенням статей 53-55 МК України, а тому його необхідно скасувати.

Цей висновок є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки, апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року в справі № 140/848/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель