Справа № 725/9579/24
Суддя: Іщенко І. В.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/9579/24
Номер провадження 2-а/725/95/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024

Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:головуючого судді Іщенко І. В. при секретарі Берекеля О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління ПП в Чернівецькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Посилався в позові на те, що постановою в справі про адміністративне правопорушення заступника командира взводу 3 роти 2 батальйону УПП в Чернівецькій області ст. л-нта поліції ОСОБА_2 серія ЕНА № 3175205 від 01.10.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП України.

Вважає постанову, винесену 1 жовтня 2024 року серія ЕНА № 3175205 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не порушував, а дії заступника командира взводу 3 роти 2 батальйону УПП в Чернівецькій області ст. л-нта поліції ОСОБА_2 при її винесенні протиправними, з огляду на наступне.

З притягненням його до адміністративної відповідальності не погоджується, постанову про накладення адміністративного стягнення вважає незаконною, постановленою з порушенням вимог КУпАП.

Відповідач по справі направив відзив, в якому позов не визнав, Просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення заступника командира взводу 3 роти 2 батальйону УПП в Чернівецькій області ст. л-нта поліції ОСОБА_2 серія ЕНА № 3175205 від 01.10.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, відтак при розгляді справ про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за статтею 126 КУпАП суди застосовують рішення ЄСПЛ

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом;

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру притягнення особи до відповідальності.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч. 2 ст.126 КУпАП, а саме те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів, що підтверджують факт порушення водієм правил дорожнього руху і як наслідок його законне зупинення за таке порушення.

Під час спілкування з поліцейськими неодноразово зазначено, що ОСОБА_1 хотів би подивитись відео доказ, що він керував транспортним засобом та був зупинений в процесі руху.

Одночасно повідомляю суд про той факт, що ОСОБА_1 взагалі не керував транспортним засобом, а являвся його пасажиром та сидів позаду.

Все вищезазначене свідчить про відсутність у працівників поліції будь яких доказів того, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля.

Згідно матеріалів адміністративної справи вбачається, що працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 , таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу.

Тобто, на нашу думку, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом так і допущення будь-яких порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП.

Такі висновки повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у Постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.

На вказані факти неодноразово зверталась увага судів апеляційної інстанції, зокрема, Чернівецький апеляційний суд в своєму рішенні, від 13.10.2022 року № 718/1824/22 зазначив, що «Крім цього, як встановлено матеріалами справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм, таких положень ПДР, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього».

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, тощо, а також іншими документами, яким необхідно дати юридичну оцінку, яка має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245,251,252,280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас ч. 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, дії заступника командира взводу 3 роти 2 батальйону УПП в Чернівецькій області ст. л-нта поліції ОСОБА_2 щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення без врахування пояснень ОСОБА_1 , за відсутності доказів - є протиправними, а відтак винесена постанова від 1 жовтня 2024 року серії ЕНА № 3175205 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконною і необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст.241 247, 286 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3175205, винесену 01.10.2024 року заступником командира взводу 3 роти 2 батальйону УПП в Чернівецькій області ст. л-нта поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 605,60 грн.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Іщенко І.В..