Справа № 560/7386/24
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7386/24
РІШЕННЯ

іменем України

19 листопада 2024 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправнимм та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, винесені Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області відносно ОСОБА_1 (форма "ПС") № 00/20432406 від 06.02.2024; (форма "P") № від 06.02.2024; (форма "P") № 00/20442406 з 06.02.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 отримала податкову вимогу від 09.04.2024 №0-2201 про сплату податкового боргу у розмірі 682 559,77 грн. Із адвокатського запиту №16 від 30.04.2024 позивачу стало відомо, що на підставі Акту перевірки, проведеної ГУ ДПС у Хмельницькій області, відносно гр. ОСОБА_1 від 20.12.2023 №14842/22-01-24-06/ винесені податкові повідомлення-рішення: № 00/20432406 від 06.02.2024; № від 06.02.2024; № 00/20442406 з 06.02.2024. З 17.01.2019 ОСОБА_2 , як фізична особа-підприємець, припинила свою діяльність, і будь-яка перевірка її як суб`єкта господарювання за її присутності не могла бути проведена без її повідомлення. Позивач зауважує, що ОСОБА_1 не отримувала: направлень на перевірку, наказів на перевірку, запитів про надання документів, акту перевірки, податкових повідомлень - рішень і т.п. Проведення будь-якого виду податкової перевірки суб`єкта господарювання, без повідомлення та за відсутності самого суб`єкта господарювання, порушує положення Податкового кодексу України та зумовлює протиправність результатів такої перевірки. З огляду на викладене позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення є протиправними і підлягають скасуванню.

Ухвалою суду відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Головне управління ДПС у Хмельницькій області, подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив про безпідставність вказаних відповідачем у відзиві на позов тверджень.

Головне управління ДПС у Хмельницькій області подало письмові пояснення по справі.

Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області №2913-П від 26.10.2023 призначено провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2017 по 17.01.2019, з питань правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.03.2015 по 17.01.2019.

Наказ про проведення перевірки №2913-П від 26.10.2023 та повідомлення про проведення перевірки №224/22-01-24-06 від 26.10.2023 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області направлено позивачу рекомендованим поштовим відправленням 148 з повідомленням про вручення за податковою адресою ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення конверт з повідомленням про проведення перевірки №224/22-01-24-06 від 26.10.2023 та наказом про проведення перевірки №2913-П від 26.10.2023 не вручено під час доставки та повернуто до Головного управління ДПС у Хмельницькій області «за закінченням терміну зберігання» 27.11.2023. Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та копією конверту, які повернулися на адресу відповідача.

Також, відповідно до пп. 20.1.2 п.20.1 ст. 20 ПК України у зв`язку з припиненням ОСОБА_1 . підприємницької діяльності, відповідачем позивачу направлено запит від 26.08.2022 №2565/10/22-01-24-06 про надання засвідчених підписом та скріплених печаткою копій документів за період здійснення діяльності з 01.01.2017 по 17.01.2019 рекомендованим поштовим відправленням 686, з повідомленням про вручення за її податковою адресою АДРЕСА_1 . Вказане поштове відправлення повернуто поштовою службою на адресу Головного управління ДПС у Хмельницькій області без вручення 30.09.2022, причина повернення - у з в`язку з закінченням терміну зберігання.

Посадовою особою Головного управління ДПС у Хмельницькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2017 по 17.01.2019, з питань правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.03.2015 по 17.01.2019, за результатами якої складено акт від 20.12.2023 №14842/22-01-24-06/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено наступні порушення фізичною особою ОСОБА_1 вимог податкового законодавства:

- п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України, в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб всього на суму 431327,40 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 357184,30 грн., за 2018 рік в сумі 74074,49 грн., за 2019 рік в сумі 68,61 грн.;

- п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України, пп.1.6 п.161 підр.10 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено військовий збір на суму 33309,76 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 28144,60 грн., за 2018 рік в сумі 5160,06 грн., за 2019 рік в сумі 5,1 грн.;

- п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI ФОП в результаті заниження бази оподаткування єдиним внеском в загальній сумі 164500,67 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 85491,95 грн., за 2018 рік в сумі 79008,72 грн., в результаті заниження бази оподаткування єдиним внеском в загальній сумі 747730,08 грн.;

- п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст. 44, п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України ОСОБА_1 до перевірки не надано первинних документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків та зборів.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області винесено податкові повідомлення-рішення форми "ПС" № 00/20432406 від 06.02.2024; форми "P" № від 06.02.2024; форми "P" № 00/20442406 з 06.02.2024.

Позивач, вважаючи протиправними оскаржувані рішення, звернувся з даним позовом до суду.

За нормами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій відповідача щодо прийняття оскаржуваних рішень на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно (п. 31.1 ПК України).

Згідно зі ст. 35 ПК України сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Порядок сплати податків та зборів встановлюється цим Кодексом або законами з питань митної справи для кожного податку окремо.

Відповідно до ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Згідно п. 75.1. ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Абзац четвертий даного підпункту передбачає, що документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку коли розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Пунктом 79.1 ст. 79 ПК України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (п.79.2 ст.79 ПК України).

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної ст. 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до п. 86.4 ст. 86 ПК України акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки не пізніше наступного робочого дня після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його представникам або надсилається у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі відмови платника податків або його представників від підписання акта (довідки) перевірки посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Відмова платника податків або його представників від підписання акта перевірки не звільняє такого платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання. Заперечення по акту перевірки розглядаються у порядку і строки, передбачені пунктом 86.7 цієї статті. Податкове повідомлення-рішення приймається у порядку і строки, передбачені пунктом 86.8 цієї статті.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі наказу Головного управління ДПС у Хмельницькій області про проведення перевірки №2913-П від 26.10.2023 головним державним інспектором відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб - управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Хмельницькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2017 по 17.01.2019, з питань правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.03.2015 по 17.01.2019.

Перевірку проведено з 07.12.2023 по 13.12.2023 у приміщенні ГУ ДПС у Хмельницькій області.

Як свідчать матеріали справи, позивач в період з 01.01.2017 по 17.01.2019 оподаткування одержаних доходів від провадження діяльності здійснювала на загальній системі оподаткування та була платником податку на доходи фізичних осіб (від здійснення підприємницької діяльності); податку на доходи фізичних осіб (із виплаченої заробітної плати); єдиного внеску самозайнятої особи як роботодавця (в т.ч. за цивільно-правовими договорами; військового збору; військового збору із заробітної плати найманих працівників; податку на додану вартість; єдиного внеску для фізичних осіб підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування.

В ході перевірки, відповідачем встановлено порушення п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України, пп.1.6 п.161 підр. 10 Податкового Кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI, п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст. 44, п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим, контролюючим органом прийнято оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення та виставлено позивачу податкову вимогу.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 44.3 ст. 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше: 2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу; 1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними пунктом 133.1 статті 133, підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 та пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з підпунктом 44.3.1 цього пункту; 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту; 1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.

Строки зберігання документів та інформації, визначені цим пунктом, розраховуються з дня подання податкової звітності чи іншої звітності, передбаченої цим Кодексом, для складення якої використовуються зазначені документи та/або інформація, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного строку подання такої звітності, а для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - з дня завершення строку їх дії).

У разі ліквідації платника податків документи, визначені пунктом 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1825 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що передували даті ліквідації платника податків, у встановленому законодавством порядку передаються до архіву.

Передбачені цим пунктом строки зберігання документів та інформації продовжуються на період зупинення відліку строку давності у випадках, передбачених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.

Згідно п. 44.6 ст. 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Пунктом 85.2 ст. 85 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

З матеріалів справи судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області надсилався на адресу позивача лист "Щодо надання документів" від 26.08.2022 №2565/10/22-01-24-06 з проханням надати засвідчені підписом та скраплені печаткою (за наявності) копії наступних документів за період здійснення Вами підприємницької діяльності з 01.01.2017 по 17.01.2019: документи, які підтверджують дохідну та витратну частини; дебіторську і кредиторську заборгованість станом на 01.01.2017р., на 01.01.2018р., на 01.01.2019р., на 17.01.2019р.; залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.01.2017р., на 01.01.2018р., на 01.01.2019р., на 17.01,2019р; договора, угоди, контракти, що діяли у період з 01.01.2017р. по 17.01.2019р., угоди, контракти, договори з додатками та додатковими угодами (в т.ч. угоди комісії, угоди відповідального зберігання, угоди оренди); видаткові накладні, чеки, квитанції, акти виконаних робіт (наданих послуг), прибуткові та видаткові касові ордери, товарно-транспортні накладні, рахунки; відомості нарахування та виплати заробітної плати, трудові договори, накази на прийняття-звільнення найманих працівників, журнал обліку трудових книжок, штатний розпис, заяви на застосування соціальної пільги та інші документи, які пов`язані з нарахуванням та виплатою заробітної плати; акти взаємозаліків та договори про взаємозаліки, акти звірки взаєморозрахунків з постачальниками та покупцями (у разі наявності); результати проведених інвентаризацій; книги обліку доходів; банківські виписки за період з 01.01.2017 по дату закриття включно. Відкриті банківські рахунки, необхідно закрити; документи, що засвідчують якість, відповідність та походження придбаних ТМЦ (сертифікати, паспорти якості, тощо); інші документи, які не ввійшли до переліку, але використовувались в податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення конверт з запитом від 26.08.2022 №2565/10/22-01-24-06 про надання документів не вручено під час доставки та повернуто до Головного управління ДПС у Хмельницькій області за закінченням терміну зберігання 30.09.2022.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на останній день проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 не надано документи щодо підтвердження фінансово-господарської діяльності.

Встановлено, що на порушення п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 177.10 ст. 177 ПК України позивачем не надано будь яких документів з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів, з питань обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Однак, звертаючись до суду із цим позовом, позивач та його представник обґрунтовуючи протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень на те, що ОСОБА_1 не отримувала: направлень на перевірку, наказів на перевірку, запитів про надання документів, акту перевірки, податкових повідомлень - рішень і т.п., а тому проведення будь-якого виду податкової перевірки суб`єкта господарювання, без повідомлення та за відсутності самого суб`єкта господарювання, порушує положення Податкового кодексу України та зумовлює протиправність результатів такої перевірки.

Щодо вказаних доводів сторони позивача суд зазначає наступне.

Твердження порушення відповідачем процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, зокрема на не повідомлення позивача про проведення перевірки, та відповідно, на необізнаність щодо винесення контролюючим органом оскаржуваних рішень є процедурними порушеннями.

Суд звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18 зазначено, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що у наказом ГУ ДПС у Хмельницькій області №789-П від 21.03.2023 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.01.2017 по 17.01.2019.

Згідно п. 42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки. (п. 78.4 ст.78 ПК України).

З метою вручення в порядку ст. 42 ПК України наказу про проведення перевірки, направлень на перевірку та проведення перевірки працівниками ГУ ДПС у Хмельницькій області здійснено виїзд за адресою ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 45.1. ст. 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси. Податковою адресою ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , що підтверджується фото з екрана АІС «Податковий блок» та витягом з реєстру, які наявні в матеріалах справи.

Однак перевірку проведено не було, оскільки на початок перевірки ОСОБА_1 була відсутня за її зареєстрованою податковою адресою ( АДРЕСА_1 .

У разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі (п. 81.2 ст. 81 ПК України).

У зв`язку з неможливістю проведення перевірки відповідачем складено акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням платника податків від 23.03.2023 №115/22-01-24-06-/.

Відповідно до п.1.4.5 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом Державної податкової служби України від 04.09.2020, № 470 (далі: Методичні рекомендації) у разі коли при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням, у той же день складається відповідний акт у довільній формі, що засвідчує цей факт, що було зроблено відповідачем. В подальшому, відповідно до того ж п.1.4.5 Методичних рекомендацій було проведено заходи щодо встановлення місцезнаходження платника податків.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області до Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області направлено запит на встановлення місцезнаходження платника податків від 29.03.2023 №6040/5/22-01-24-06-11.

Відповідно до відповіді Головного управління Національної поліції у Хмельницькій області від 12.04.2023 №4294/121/122-2024 встановлено, що ОСОБА_1 не проживає за адресою АДРЕСА_1 . Фактичне місцезнаходження не встановлено.

Згідно п.70.7. ст.70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Документи про зміну податкової адреси ОСОБА_1 на адресу податкових органів не надходили.

Наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області №2913-П від 26.10.2023 призначено провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2017 по 17.01.2019, з питань правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.03.2015 по 17.01.2019.

Наказ про проведення перевірки №2913-П від 26.10.2023 та повідомлення про проведення перевірки №224/22-01-24-06 від 26.10.2023 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області направлено позивачу рекомендованим поштовим відправленням 148 з повідомленням про вручення за податковою адресою ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення конверт з повідомленням про проведення перевірки №224/22-01-24-06 від 26.10.2023 та наказом про проведення перевірки №2913-П від 26.10.2023 не вручено під час доставки та повернуто до Головного управління ДПС у Хмельницькій області «за закінченням терміну зберігання» 27.11.2023.

П. 42.5 ст. 42 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Тобто, платник податків вважається також ознайомленим з наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від серпня 2020 року у справі №160/2116/19, від 6 серпня 2019 року у справі №520/8661/18.

З огляду на викладене, податковим органом належним чином повідомлено позивача про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та необхідність надання відповідних документів.

Посилаючись на порушення процедури проведення перевірки, представник позивача також вказував, що позивач не отримувала і акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 20.12.2023 №14842/22-01-24-06/ та оскаржувані у даній справі рішення.

Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області позивачу засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення надсилався акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 20.12.2023 №14842/22-01-24-06/ НОМЕР_1 на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення конверт з актом документальної позапланової невиїзної перевірки від 20.12.2023 №14842/22-01-24-06/ НОМЕР_1 не вручено під час доставки та повернуто до Головного управління ДПС у Хмельницькій області за закінченням терміну зберігання.

Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копією фіскального чеку про відправку та копією конверту.

З матеріалів справи судом також встановлено, що рекомендованим листом з повідомленням про вручення Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області направлено позивачу оскаржувані податкові повідомлення-рішення на податкову адресу ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення конверт з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями не вручено під час доставки та повернуто до Головного управління ДПС у Хмельницькій області за закінченням терміну зберігання.

З указаного слідує, що відповідачем у відповідності до вимог ст. 42 ПК України вчинено дії щодо повідомлення позивача як про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, так і про складений за її результатами акт перевірки та оскаржувані позивачем рішення.

Згідно п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Таким чином, приписами ПК України визначено, що податкові повідомлення-рішення та податкова вимога надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації, однак у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Суд зазначає, що наведені позивачем доводи, в обґрунтування позовних вимог, та твердження представника позивача, стосовно порушення відповідачем порядку вручення ОСОБА_1 повідомлення про проведення перевірки №224/22-01-24-06 від 26.10.2023, наказу про проведення перевірки №2913-П від 26.10.2023, запиту від 26.08.2022 №2565/10/22-01-24-06 про надання документів, акту перевірки, оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, не підтверджено фактичними обставинам справи.

Водночас, суд звертає увагу на те, що матеріалами справи підтверджено належними та допустимими доказами вручення всіх матеріалів, які стосуються проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивачу.

При цьому суд критично ставиться до тверджень позивача стосовно того, що відповідачем не враховано те, що відомості про актуальну адресу реєстрації ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), були наявні у контролюючого органу ще до моменту прийняття рішення про проведення документальної перевірки (як виїзної, так і невиїзної), та безпосередньо на момент проведення такої перевірки, а надіслання документів, що стосуються податкової перевірки здійснювалося за неактуальною адресою місця проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), оскільки позивачем до суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 подавала до ГУ ДПС у Хмельницькій області у відповідності до п.70.7. ст.70 ПК України документи про зміну податкової адреси ОСОБА_1 ..

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги посилання позивача на процедурні порушення проведення відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки, як на підставу для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Надаючи оцінку доводам позивача та перевіряючи правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд зазначає наступне.

Податковим повідомленням-рішенням (форми "P") № 00/20442406 від 06.02.2024 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Військовий збір, що сплачує фізична особа за результатами річного декларування" на 33309,76 грн. (сума основного податкового зобов`язання) + 3330,98 грн. (сума за штрафними санкціями) = 36640,74 грн.;

Податковим повідомленням-рішенням (форма "P") № від 06.02.2024 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Податок на доходи фізичних осіб, що сплачує фізична особа за результатами річного декларування" на 431327,40 грн (сума основного податкового зобов`язання) + 43132,74 грн. (сума за штрафними санкціями) = 474460,14 грн.;

Податковим повідомленням-рішенням (форма "ПС") № 00/20432406 від 06.02.2024 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 1020,00 грн., - порушення вимог п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст. 44, п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, позивачем до перевірки не надано первинних документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків та зборів.

Так, в ході документальної позапланової невиїзної перевірки позивача встановлено порушення п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України, пп.1.6 п.161 підр. 10 Податкового Кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI, п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст. 44, п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.1.3 п.164.1 ст.164 ПК України, загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 177.2 ст.177 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої самозайнятої особи.

Судом встановлено, що в ході перевірки правильності проведення платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2017 по 17.01.2019, що підлягає сплаті до бюджету податковим органом встановлено заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 431327,40 грн..

Таким чином, за результатами перевірки відповідачем встановлено, що позивачем занижено суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб всього на суму 431327,40 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 357184,3 грн., 2018 рік в сумі 74074,49 грн., 2019 рік в сумі 68,61 грн.

Разом з тим, представником позивача не надано до суду жодних доказів на спростування виявлених відповідачем під час перевірки порушень п. 177.2, п.174.4 ст.177 ПК України, та відповідно не надано до суду жодних доказів на спростування тверджень відповідача щодо заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2017 по 17.01.2019 всього на суму 431327,40 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 357184,3 грн., 2018 рік в сумі 74074,49 грн., 2019 рік в сумі 68,61 грн.

Перевірка правильності обчислення, повноти та своєчасності перерахування до бюджету військового збору проведена відповідно до ст. п.16-1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України.

Згідно пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Підпунктом 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень ПК України визначено, що ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Судом встановлено, що в ході перевірки правильності проведення платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 встановлено, що за період з 01.01.2017 по 17.01.2019, в порушення пп. 1.2, 1.4 п.16-1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України не нараховано та не утримано військовий збір з оподатковуваного (чистого доходу) на загальну суму - 2396263,34 грн.

Внаслідок порушення п.16-1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України, перевіркою встановлено заниження позивачем військового збору на загальну суму - 33309,76, в тому числі за період з 01.01.2017 по 17.01.2019 на суму - 33309,76 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 28144,60 грн., 2018 рік в сумі 5160,06 грн., 2019 рік в сумі 5,1 грн.

Разом з тим, представником позивача не надано до суду жодних доказів на спростування виявлених відповідачем під час перевірки порушень п.16-1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). Для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Перевіркою встановлено, що позивачем занижено базу оподаткування єдиним внеском у періоді з 01.01.2017 по 17.01.2019 в сумі 747730,08 в результаті заниження чистого доходу.

Перевіркою встановлено заниження єдиного внеску, який підлягає нарахуванню в сумі 164500,67 грн, чим порушено вищенаведені норми Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в тому числі за 2017 рік в сумі 85491,95 грн., за 2018 рік в сумі 79008,72 грн..

Суд звертає увагу на те, що під час проведення перевірки правильності визначення витрат, безпосередньо пов`язаних з господарською діяльністю та одержанням позивачем чистого доходу податковим органом використано відомості відображені в податкових деклараціях про майновий стан і доходи, дані податкового обліку відображені в АІС "Податковий блок".

Водночас матеріалами справи підтверджено, що станом на останній день проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 не надано документи щодо підтвердження фінансово-господарської діяльності.

Водночас, для перевірки правильності визначення витрат, безпосередньо пов`язаних з господарською діяльністю та одержанням ОСОБА_1 доходу податковим органом використано відомості відображені в податкових деклараціях про майновий стан і доходи та дані обліку відображені в АІС "Податковий блок".

Узагальнюючи викладене, суд зазначає, що документальною позаплановою перевіркою платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2017 по 17.01.2019, з питань правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.03.2015 по 17.01.2019 правомірно встановлено та не спростовано позивачем, зокрема такі порушення податкового законодавства:

- п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПК України, в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб всього на суму 431327,40 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 357184,30 грн., за 2018 рік в сумі 74074,49 грн., за 2019 рік в сумі 68,61 грн.;

- п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України, пп.1.6 п.161 підр.10 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено військовий збір на суму 33309,76 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 28144,60 грн., за 2018 рік в сумі 5160,06 грн., за 2019 рік в сумі 5,1 грн.;

- п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI ФОП в результаті заниження бази оподаткування єдиним внеском в загальній сумі 164500,67 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 85491,95 грн., за 2018 рік в сумі 79008,72 грн., в результаті заниження бази оподаткування єдиним внеском в загальній сумі 747730,08 грн.;

- п.44.1, п.44.3, п.44.5, п.44.6 ст. 44, п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України ОСОБА_1 до перевірки не надано первинних документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків та зборів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення №6 від 06.02.2024, №00/20432406 від 06.02.2024, №00/20442406 від 06.02.2024 прийняті відповідачем в межах та у спосіб, встановлений чинним податковим законодавством, отже підстави для їх скасування відсутні.

Представник позивача у позовній заяві, відповіді на відзив та у письмових поясненнях посилався на протиправність висновків податкового органу про заниження суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску, однак не надано до суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували його доводи та спростовували висновки перевірки про порушення позивачем податкового законодавства.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд прийшов до висновку про не обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, то у суду відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судового збору.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)
Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький

"Згідно з оригіналом"
Суддя І.І. Тарновецький