Справа № 200/7231/24
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2024-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року Справа№200/7231/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Міністерства соціальної політики України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (надалі - ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач-1), Міністерства соціальної політики України (в подальшому - Мінсоцполітики, відповідач-2), про:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невнесення інформації відносно страхового стажу за час знаходження ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною за період 01.01.2022 року по 07.12.2023 року до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, на підставі звернення ОСОБА_1 від 05.06.2024 року і доданих до нього документів;

- зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області внести інформацію про страховий стаж за час знаходження ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною за період 01.01.2022 року по 07.12.2023 року до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на підставі звернення ОСОБА_1 від 05.06.2024 року і доданих до нього документів;

- визнання протиправною бездіяльності Міністерства соціальної політики України протиправною щодо: не сплати ЄСВ за період 01.01.2022 року по 07.12.2023 року; не подання розрахунку відповідно Додатку 2 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку за період 01.01.2022 року по 07.12.2023 року;

- зобов`язання Міністерства соціальної політики України: сплатити ЄСВ за період 01.01.2022 року по 07.12.2023 року; подати розрахунки відповідно Додатку 2 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку за період з 01.01.2022 року по 07.12.2023 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебувала на обліку в Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради та отримувала допомогу при народженні дитини. Після початку повномасштабного вторгнення Росії на територію України нарахування та виплату допомоги при народженні дитини у розмірі 860 грн. з 01 січня 2022 року по 07 грудня 2023 року позивачу здійснювало Міністерство соціальної політики України, так як Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради з 27 лютого 2022 року припинив виконання делегованих державою функцій щодо підготовки виплатних документів та забезпечення фінансування виплат. Однак, до страхового стажу позивача не зараховано період знаходження у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років за період з 01.01.2022 по 07.12.2023 роки (включно), оскільки Міністерством соціальної політики України не сплачено ЄСВ за період 01.01.2022 року по 07.12.2023 року та не подано розрахунку відповідно Додатку 2 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку за період 01.01.2022 року по 07.12.2023 року, у зв`язку з чим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не внесено до відповідного реєстру страховий стаж за спірний період. Позивач вважає таку бездіяльність відповідачів протиправною та такою, що порушує її конституційні права, що виступило підставою для звернення до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.10.2024 року відкрито провадження у справі № 200/7231/24, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи, звільнено позивача від сплати судового збору. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

05 листопада 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 зазначив, що зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 січня 2022 року по 07 грудня 2023 року буде можливим після відновлення роботи Департаменту Маріупольської міської ради та подання звітних даних Податкового розрахунку. Відповідно до чинного законодавства іншого не передбачено, а отже у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

07 листопада 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 зазначив, що сплата єдиного внеску та подання звітності про суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування належить до повноважень виключно районних (міських) управлінь праці та соціального захисту населення, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідях на відзиви позивач підтримала обґрунтування заявлених вимог та додатково зазначила, що відповідач не спростовує той факт, що кошти за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 роки позивачу сплачувалися Міністерством соціальної політики України, яке є безспірним страхувальником та повинно було сплачувати ЄСВ. Відповідач Міністерство соціальної політики України є страхувальником позивача у період з 01.01.2022 року по 09.08.2022 року відповідно ієрархії нормативно-правових актів.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , перебувала на обліку в Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради з січня 2021 року та отримувала допомогу при народженні дитини.

З 27 лютого 2022 року Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради припинив виконання делегованих державою функцій щодо підготовки виплатних документів та забезпечення фінансування виплат.

З 01 січня 2022 року по 07 грудня 2023 року виплату допомоги при народженні дитини позивачу здійснювало Міністерство соціальної політики України.

05.06.2024 року позивач звернулась до Міністра соціальної політики України з заявою щодо подачі відомостей до органів пенсійного фонду України з метою врахування позивачу страхового стажу.

Листом від 21.06.2024 року Міністерство соціальної політики України повідомило позивача, що відповідно до Порядку, Додаток 2 до Розрахунку формується та подається лише районними (міськими) управліннями праці та соціального захисту населення. Платники єдиного внеску можуть подати Розрахунки після припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану. Після надходження даних до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування розрахунок страхового стажу буде здійснено в автоматичному режимі.

05.09.2024 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою щодо внесення у Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ІНДИВІДУАЛЬНІ ВІДОМОСТІ ПРО ЗАСТРАХОВАНУ ОСОБУ ОСОБА_1 за 2022 рік та за 2023 рік, а саме: заробітну плату у мінімальному розмірі та зарахувати строк знаходження у декретній відпустці за період з січня 2022 року до 07.12.2023 року до страхового стажу.

Листом від 17.09.2024 року №25125-23833/А-06/8-0500/24, ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило позивача, що зарахування позивачу до страхового стажу періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 січня 2022 року по 07 грудня 2023 року час буде можливим після відновлення роботи Департаменту Маріупольської міської ради та подання звітних даних Податкового розрахунку. Також, повідомлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області направлено лист до Міністерства соціальної політики України з питання сприяння відновленню звітування та сплаті єдиного внеску Департаментом Маріупольської міської ради по всіх категоріях облікованих непрацюючих працездатних осіб.

Не погодившись з такою бездіяльністю відповідачів, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові і організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом №2464-VI.

За визначеннями у п.3, 10 ч.1 ст.1 вказаного Закону, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок, а страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Частинами 1 та 2 ст.2 Закону № 2464-VI встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За приписами п.1 ч.1 ст.4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, роботодавці: підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб, зокрема, одного з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

Пунктами 1, 4 ч.2 ст.6 вказаного Закону визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску; подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Статтею 7 Закону № 2464-VI визначено базу нарахування єдиного внеску. За приписами ч.5 вказаної статті Закону, єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (ч.2 ст.9 Закону № 2464-VI).

Обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п`ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (ч.4 ст.9 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч.5 ст.9 Закону № 2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

Згідно з ч.8 ст.9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з податковим органом за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік.

Згідно з ч.1 та 2 ст.20 Закону № 2464-VI реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування і соціальними та іншими виплатами, передбаченими законодавством, та електронного реєстру листків непрацездатності, порядок організації ведення та надання інформації з якого встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є податкові органи, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

З матеріалів справи судом встановлено, що з 01 січня 2022 року по 07 грудня 2023 року виплату допомоги при народженні дитини позивачу здійснювало Міністерство соціальної політики України, що ним не заперечується.

Разом з тим, з індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка форми ОК-5), сформованих станом на 29.07.2024 видно, що з 01.01.2022 відповідачем-2 не сплачено єдиний внесок.

Так, порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затверджений наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 №4 (далі - Порядок), визначає порядок заповнення і подання до органів ДПС (далі - податкові органи) Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) платниками єдиного внеску, визначеними пунктами 1, 16 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон), відповідно до вимог статті 51 глави 2, підпункту 70.16.1 пункту 70.16 статті 70 глави 6 розділу II, підпункту 170.4.2 пункту 170.4 статті 170 та підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 розділу IV, підпункту 1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (далі - Кодекс) та пункту 4 частини другої статті 6 Закону.

За приписами п.2 розділу IV вказаного Порядку Додаток 2 до Розрахунку «Відомості про осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або у разі народження дитини, усиновленні дитини, та осіб із числа непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, дитиною, хворою на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, за дитиною, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючих працездатних осіб, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства, та нарахування сум єдиного внеску за патронатних вихователів, батьків-вихователів дитячих будинків сімейного типу, прийомних батьків, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства» (далі - Д2).

Д2, із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства фінансів № 189 від 04.07.2022, формується та подається районними (міськими) управліннями праці та соціального захисту населення виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі утворення) рад, у якому щокварталу відображаються відомості в розрізі місяців звітного кварталу і щодо кожної застрахованої особи.

Додаток складається із двох частин, а саме загальна частина про нараховані суми єдиного внеску в розрізі категорій застрахованих осіб та частина, яка містить відомості про застрахованих осіб.

Обчислення страхових внесків за зазначених осіб провадиться на підставі бухгалтерських та інших документів, які підтверджують нарахування (обчислення) допомоги, грошового забезпечення або компенсації.

Отже, право та можливість формувати та подавати інформацію за Д2 до Податкового розрахунку надано районним (міським) управлінням праці та соціального захисту населення виконавчим органам сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі утворення) рад, а не центральним соціальним органом.

Таким чином, до компетенції Міністерства соціальної політики України не входить сплата ЄСВ та подання Додатку 2 до Пенсійного фонду, тому судом не встановлено протиправної бездіяльності відповідача-2 в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невнесення інформації відносно страхового стажу за час знаходження ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною за період 01.01.2022 року по 07.12.2023 року до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на підставі звернення ОСОБА_1 від 05.06.2024 року і доданих до нього документів, та зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області внести інформацію про страховий стаж за час знаходження ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною за період 01.01.2022 року по 07.12.2023 року до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на підставі звернення ОСОБА_1 від 05.06.2024 року і доданих до нього документів.

Відповідно до статті 14-1 Закону № 2464-VI Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.

Згідно з ч.3 ст.16 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI ведення реєстру страхувальників Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року № 10-1, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за № 785/25562 (далі - Положення № 10-1) відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр застрахованих осіб) та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до розділу IV Положення № 10-1 внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України,

На підставі п.2 розділу IV Положення № 10-1 до облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме: персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, особливі умови праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні та із загальнообов`язкового державного соціального страхування, період, який відповідно до законодавства зараховується до страхового стажу без сплати страхових внесків, кількість календарних днів перебування у трудових та цивільно-правових відносинах, проходження служби за відповідний місяць, що подаються страхувальниками у складі звітності.

Згідно з п.3 розділу IV Положення № 10-1 відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, однією з підстав внесення змін, уточнень до Реєстру застрахованих осіб є звітність, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України.

Проте, судом встановлено, що вказана звітність про сплату відповідних зборів (внесків) страхувальником до Головного управління Пенсійного фонду України не подавалась, тому у відповідача-1 відсутні підстави внесення змін до відомостей про застраховану особу в реєстрі застрахованих осіб, а отже у спірних правовідносинах відповідачем-1 не порушено прав позивача.

Разом з цим, спірні правовідносини врегульовані постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 № 215 «Про особливості нарахування та виплати грошових допомог, пільг та житлових субсидій грошових допомог, пільг та житлових субсидій на період дії воєнного стану», п. 3 якої встановлено, що орган соціального захисту населення протягом двох місяців з дати відновлення роботи або припинення чи скасування дії правового режиму воєнного стану проводить звіряння інформації про виплачені згідно із цією постановою грошові допомоги з метою запобігання повторній виплаті та у разі потреби проводить перерахунок їх розміру.

Отже, право позивача на зарахування до страхового стажу періоду знаходження у відпустці по догляду за дитиною за період 01.01.2022 року по 07.12.2023 року та, відповідно, внесення відомостей до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, буде реалізовано протягом двох місяців з дати відновлення роботи відповідного органу соціального захисту населення або припинення чи скасування дії правового режиму воєнного стану.

З огляду на вищевикладене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили обґрунтованість заявленого позову, суду не надані, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.10.2024 року позивача звільнено від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Міністерства соціальної політики України, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Судове рішення складено та підписано 22 листопада 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Чучко