Справа № 160/28371/24
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 листопада 2024 рокуСправа №160/28371/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Юрков Е.О., розглянувши матеріали адміністративної справи №160/28371/24 за позовом ОСОБА_1 до Бюро економічної безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

24 жовтня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) до Бюро економічної безпеки України (вул. Шолуденка, буд. 31, м. Київ, 04116; ІК в ) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Бюро економічної безпеки України щодо не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років час роботи в державних органах - з 25.10.2018 по 01.03.2021 в органах державного бюро розслідувань, з 11.08.2022 по 12.12.2022 в органах Міністерства внутрішніх справ, з 24.02.2023 по 26.06.2024 в органах БЕБ, що становить 04 роки 00 місяців 09 днів.

- зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років час роботи в державних органах - з 25.10.2018 по 01.03.2021 в органах Державного бюро розслідувань, з 11.08.2022 по 12.12.2022 в органах Міністерства внутрішніх справ, з 24.02.2023 по 26.06.2024 в органах БЕБ, що становить 04 роки 00 місяців 09 днів як такий, що відповідає абзацу 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»».

Ухвалою суду від 06.11.2024 було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідно до вимог частини 6 статті 12, частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

19.11.2024 представником Бюро економічної безпеки України подано до суду відзив на позовну заяву, з якого також вбачається, що заявлено про розгляд справи в загальному позовному провадженні за участі представника, обґрунтувань щодо заявленого клопотання не наведено.

Суд, розглянувши зазначене клопотання, проаналізувавши норми Кодексу адміністративного судочинства України, прийшов до таких висновків.

Приписами статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до положень частини другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з частиною 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог частини 4 статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про, зокрема, залишення заяви відповідача без задоволення.

Згідно вимог пункту другого частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, зокрема, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Аналіз вищевикладених норм показує, що Кодексу адміністративного судочинства України визначає право адміністративного суду на призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін за їх клопотанням або загального позовного провадження, з урахуванням встановлених Кодексу адміністративного судочинства України обмежень.

Суд зауважує, що частиною 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Проте, спірною у даному випадку є бездіяльність Бюро економічної безпеки України щодо не зарахування ОСОБА_1 до вислуги років час роботи в державних органах - з 25.10.2018 по 01.03.2021 в органах державного бюро розслідувань, з 11.08.2022 по 12.12.2022 в органах Міністерства внутрішніх справ, з 24.02.2023 по 26.06.2024 в органах БЕБ, що становить 04 роки 00 місяців 09 днів.

Суд зазначає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування, є незначної складності та не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Отже, в даному випадку, позивачем також не заявлено вимогу про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання Бюро економічної безпеки України про розгляд справи в загальному позовному провадженні за участі представника.

Керуючись ст. ст. 12, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника Бюро економічної безпеки України про розгляд справи в загальному позовному провадженні за участі представника в адміністративній справі №160/28371/24 за позовом ОСОБА_1 до Бюро економічної безпеки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.О. Юрков