Справа № 320/2797/23
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 320/2797/23

адміністративне провадження № К/990/42616/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В., перевірив касаційну скаргу адвоката Олійник Лілії Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року у справі №320/2797/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економіки України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 з вернулася з позовом до Міністерства економіки України, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Мінекономіки від 02 грудня 2022 року №1588-К «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Мінекономіки від 01 листопада 2022 року №1479-К «Про оголошення простою у період з 01 листопада 2022 року по 21 листопада 2022 року» у частині, що стосується позивача;

- визнати протиправним та скасувати абзац 3 пункту 1 наказу Мінекономіки від 13 листопада 2022 року №1518-К «Про внесення змін у додаток до наказу Міністерства економіки України від 01 листопада 2022 року №1479-К»;

- поновити ОСОБА_1 на посаді, рівнозначній посаді, яку вона займала станом на дату звільнення;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заробітної плати позивача за період листопад - грудень 2022 року та виплат, що підлягали виплаті при звільненні;

- стягнути з Мінекономіки різницю у заробітній платі та виплатах, що підлягали виплаті при звільненні, із врахуванням здійсненого перерахунку за період листопад-грудень 2022 року на користь ОСОБА_1 ;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства економіки України від 01 листопада 2022 року №1479-К «Про оголошення простою у період з 01 листопада 2022 року по 21 листопада 2022 року» у частині, що стосується ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано абзац 3 пункту 1 наказу Міністерства економіки України від 13 листопада 2022 року №1518-К «Про внесення змін у додаток до наказу Міністерства економіки України від 01 листопада 2022 року №1479-К».

Зобов`язано Міністерство економіки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину заробітної плати у зв`язку з протиправним простоєм.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто з Міністерства економіки України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2147,20 грн (дві тисячі сто сорок сім грн 20 коп).

07 листопада 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга адвоката Олійник Лілії Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року у справі №320/2797/23.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України встановлено, що у якості підстав касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункти 1, 2, 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Проте, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Посада публічної служби, яку обіймав позивач, та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір (головний спеціаліст відділу нотифікацій та обробки запитів управління нотифікації, обробки запитів та взаємодії з міжнародними фінансовими організаціями департаменту багатосторонніх та двосторонніх торговельних угод), не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до примітки статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, враховуючи, що ця справа відноситься до справ незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та обґрунтувати посилання на конкретний підпункт.

При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів констатує, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження необхідно наводити та обґрунтовувати, як виключні підстави касаційного оскарження передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України так і загальні підстави передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості самостійно визначати підстави касаційного оскарження. Цей обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу адвоката Олійник Лілії Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року у справі №320/2797/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економіки України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити скаржнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Кашпур