Справа № 160/31650/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2024 року справа № 160/31650/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року у справі № 160/31650/23 (суддя Бухтіярова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області (далі - відповідач) №006018 від 01.11.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000 гривень.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року позовні вимоги задоволено, судом визнано протиправною та скасовано оскаржену постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неналежну оцінку доказів, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що положенням чинного законодавства покладено на перевізника обов`язок із забезпечення, а водія пред`явлення для перевірки відповідних перевізних документів. Під час рейдової перевірки було виявлено порушення вимог абзацу 3 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме перевізник не забезпечив виконання вимог цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері пасажирських перевезень, а саме: відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу КІА н.з. НОМЕР_1 . Законом №2344-ІІІ визначено, що автомобільний перевізник це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів. Автомобільні перевізники та водії повинні мати і пред`являти особам, уповноваженим здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Такими для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі, є для автомобільного перевізника ліцензія та інші документи, передбачені законодавством, для водія таксі посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України. Перелік документів, визначених статтею 48 Закону, не є вичерпним. Обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них, крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів. На транспортному засобів КІА, н.з. НОМЕР_1 на час перевірки була встановлена шашка ТАКСІ, що вказує на зайняття діяльністю в сфері таксі. Єдиним належним та допустимим доказом того, що позивач передав ТЗ у користування та не є перевізником є тимчасовий реєстраційний талон. Позивачем таких доказів під час розгляду справи надано не було.

Наполягає, що у оскарженій постанові жодним чином не зазначено, що санкції застосовуються до позивача як до фізичної особи-підприємця. Висновки суду є помилковими та спростовуються матеріалами справи.

Позивачем було подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві зазначає, що погоджується із висновками суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Звертає увагу, що позивач не є ані автомобільним перевізником, ані автомобільним самозайнятим перевізником, не має посвідчення, яке б надавало б їй право керування транспортним засобом, у зв`язку із чим вона не може бути суб`єктом правопорушення, відносно неї не може розглядатись справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт, до неї не можуть застосовуватися адміністративно-господарські штрафи на підставі статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

В судовому засіданні представник позивача заперечувала проти доводів апеляційної скарги відповідача, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу відповідача- без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений.

Заслухавши представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія судів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , є власником транспортного засобу, КІА CERATO, легковий седан-В, VIN НОМЕР_3 , чорний, номерний знак НОМЕР_1 , 2008 р.в.

Відповідно до відомостей у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , право керування транспортним засобом, КІА CERATO, легковий седан-В, VIN НОМЕР_3 , чорний, номерний знак НОМЕР_1 , 2008 р.в., належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3

06.10.2023 згідно із направленням на рейдову перевірку від 29.09.2023 №000105 співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті було проведено рейдову перевірку (перевірку на дорозі) транспортних засобів. Під час проведення перевірки 06.10.2023 о 07 год.00хв. в м. Дніпро, вул. Данила Галицького (в районі будинку 10) був зупинений транспортний засіб марки КІА, легковий-седан, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 (документ, що посвідчує особу водія, АБМ №728240), який належить ОСОБА_1 .

За результатами перевірки було складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 06.10.2023 №004875, в якому зафіксовано, що під час перевірки виявлено порушення статті 34 Закону України Про автомобільний транспорт: перевізник не забезпечив виконання вимог цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері пасажирських перевезень, а саме: відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу КІА н.з. НОМЕР_1 , чим порушено ст.35 Закону України Про дорожній рух, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена вимогами статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт, ч. 1 абз.3 - перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 39 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме: відсутній протокол перевірки технічного стану транспортного засобу КІА н.з. НОМЕР_1 .

Згідно із відміткою в акті - водій від підпису та пояснень відмовився.

Позивачу 18.10.2023 засобами поштового зв`язку направлено повідомлення №80467/23/24-23 від 18.10.2023 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 01.11.2023 з 10:00 по 15:00 в приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, разом із актом № 004875 від 06.10.2023.

У повідомленні №№80467/23/24-23 від 18.10.2023 ОСОБА_1 запропоновано прибути на розгляд справи, маючи при собі паспорт або документ, який посвідчує особу; для представників юридичних та фізичних осіб обов`язково документ, що підтверджує повноваження; копії документів, що підтверджують право власності або користування транспортним(и) засобом(ами): договір оренди, лізингу найму, тощо; для перевізників, які здійснюють перевезення вантажу договір або заявка про надання транспортних послуг; для перевізників, які здійснюють перевезення пасажирів на постійних маршрутах загального користування договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування; та інші документи, та додатково повідомлено, що у разі неявки уповноваженої особи в зазначений термін, справа про порушення буде розглянута без її участі.

30.10.2023 представником ОСОБА_1 - адвокатом Пащенко В.І. подано до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділ державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області заяву про закриття справи у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не є ані автомобільним перевізником, ані автомобільним самозаяйнятим перевізником, не має посвідчення, яке б надавало б їй право керування транспортним засобом, у зв`язку із чим вона не може бути суб`єктом правопорушення, відносно неї не може розглядатись справа про порушення.

01.11.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті за результатом розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відносно ОСОБА_1 складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №006018, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн. за допущення порушення ст.ст. 34,39 Закону України Про автомобільний транспорт, ч.8 ст.35 Закону України Про дорожній рух, відповідальність за які передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт, що підтверджується актом №004875 від 06.10.2023.

Листом від 02.11.2023 №85499/23/24-23 позивачу надіслано копію постанови №006018 від 01.11.2023 та повідомлено про необхідність сплатити штраф не пізніше ніж протягом п`ятнадцяти днів після отримання копії постанови.

Вважаючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №006018 від 01.11.2023 протиправною та незаконною, позивач звернулась до суду із позовом про її скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову, виходив з того, що відповідачем не доведено, що позивач у спірних правовідносинах була автомобільним перевізником або автомобільним самозайнятим перевізником, тобто суб`єктом правопорушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, та зазначає наступне.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень врегульовано Законом України Про автомобільний транспорт від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ у редакції на час спірних відносин).

Відповідно до статті 5 Закону №2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

За змістом частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

В силу частини сьомої статті 6 Закону № 2344-III Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.

Приписами частини чотирнадцятої статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджено Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (далі Порядок №1567у редакції на час спірних відносин), відповідно до пункту 1 якого цей Порядок визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1567 рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до пунктів 20-21 Порядку №1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25 Порядку №1567).

Згідно із пунктами 22-27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

За наявності в діях фізичної особи - автомобільного перевізника ознак адміністративного правопорушення, притягнення правопорушника до відповідальності здійснюється в порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення (пункт 30 Порядку №1567).

Отже, під час проведення рейдової перевірки перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, а також виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

За змістом частини першої статті 39 Закону № 2344-III, автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:

для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

Статтею 35 цього Закону визначено, що послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення. Послуги з перевезення на таксі надаються громадянам у порядку черги на стоянках таксі та на шляху прямування, а також на замовлення (звичайне, термінове, нічне) усне, письмове чи за телефоном.

Відповідно до статті 30 Закону №2344-III автомобільний перевізник, який здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах, зобов`язаний, зокрема, забезпечувати контроль технічного та санітарного стану автобусів чи таксі перед початком роботи.

Контроль технічного стану транспортних засобів включає: обов`язковий технічний контроль транспортних засобів; перевірку технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками. У період між обов`язковими технічними контролями відповідність технічного стану транспортних засобів вимогам законодавства забезпечує перевізник. Перевірка технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками здійснюється в порядку, який визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту (стаття 23Закону №2344-III).

Статтею 2 Закону №2344-III визначено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України Про транспорт, Про дорожній рух, чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Згідно із статтею 35 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають, зокрема, легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Забороняється експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його (частина перша статті 37 Закону № 3353-XII).

За приписами абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зважаючи, що стаття 39 Закону № 2344-ІІІ не містить виключного переліку документів, на підставі яких виконуються перевезення пасажирів на таксі, а документи щодо проходження технічного контролю транспортного засобу передбачені законодавством та є обов`язковими при експлуатації транспортного засобу, автомобільний перевізник зобов`язаний забезпечувати контроль технічного таксі перед початком роботи, то такі документи водій повинен мати та пред`являти на вимогу органів державного контролю.

Тобто, необхідність наявності у водія документів щодо проходження технічного контролю охоплюється положеннями статті 39 Закону №2344-III, а їх відсутність є підставою для застосування до автомобільного перевізника адміністративно-господарського штрафу на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону №2344-III.

Судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу, КІА CERATO, легковий седан-В, VIN НОМЕР_3 , чорний, номерний знак НОМЕР_1 , 2008 р.в.

Позивачем оскаржує постанову відповідача від 01.11.2023 №006018 про застосування до неї адміністративно-господарського штрафу за порушення ст.ст.34, 39 Закону України Про автомобільний транспорт, ст.35 Закону України Про дорожній рух (відсутність протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, КІА, н.з. НОМЕР_1 ).

Обґрунтовуючи неправомірність притягнення до відповідальності, позивач акцентує, що не є ані автомобільним перевізником, ані автомобільним самозаяйнятим перевізником, не має посвідчення, яке б надавало їй право керування транспортним засобом КІА, н.з. НОМЕР_1 .

Відповідач, заперечуючи проти доводів позивача, наполягає що позивач є власником транспортного засобу КІА, н.з. НОМЕР_1 , та провадить господарську діяльність з перевезення пасажирів на таксі, хоча і не зареєстрована суб`єктом господарювання; обставини здійснення діяльності з надання послуг таксі підтверджено водієм вказаного транспортного засобу під час проведення перевірки, в ході якої він підтвердив, що працює зі службою 579 (вона ж Opti таксі), що також підтверджено свідченням пасажира та наявністю шашки на даху автомобіля.

В розумінні положень статті 1 Закону № 2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; автомобільний самозайнятий перевізник - це фізична особа - суб`єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка; послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату; таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт перевірки від 06.10.2023 № 004875, в ході якої встановлено, що водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом КІА, легковий седан, н.з. НОМЕР_1 , що згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить позивачу ОСОБА_1 , допустив порушення, а саме: під час перевезення пасажира легковим автомобілем таксі, облаштованим розпізнавальним знаком Шашки на даху транспортного засобу, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу КІА, н.з. НОМЕР_1 , відсутній.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена статтею 60 Закону № 2344-III, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозяться пасажири.

При цьому, автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб (адже такі дані не завжди можуть збігатися). Першочерговим є належне встановлення автомобільного перевізника, щодо якого проводиться перевірка і у кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити, а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять беззаперечну інформацію щодо предмета такої перевірки, зокрема інформацію про автомобільного перевізника.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14.12.2023 у справі №140/6000/22.

З досліджених судом відеоматеріалів (матеріали відеофіксації рейдової перевірки, які додані суб`єктом владних повноважень як доказ на вимогу суду), вбачається, що автомобільного перевізника було встановлено виключно на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб, наданих водієм під час рейдової перевірки.

Проте, на основі самих лише реєстраційних документів на транспортний засіб не визначити суб`єкта, який має нести відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт. Ці вихідні дані орган контролю отримує на місці перевірки, тоді як постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу виноситься за результатами розгляду справи в територіальному органі Укртрансбезпеки і саме під час її розгляду і має бути встановлений суб`єкт (особа порушника), який в розумінні частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ має нести відповідальність за порушення вимог цього Закону.

В спірному випадку контролюючий орган, застосовуючи до позивача адміністративно-господарській штраф за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, не встановив правовий статус власника транспортного засобу ОСОБА_1 , водія ОСОБА_3 та таксі opti 579 у цих правовідносинах, тому притягнення позивача у такий спосіб до відповідальності є протиправним з боку відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не доведено, що позивач у спірних правовідносинах була автомобільним перевізником або автомобільним самозайнятим перевізником, тобто суб`єктом правопорушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт.

Поряд з цим, положення статті 60 Закону № 2344-III не можуть бути застосовані до особи, яка не є учасником правовідносин, щодо яких компетентним органом проводиться перевірка дотримання законодавства про автомобільний транспорт.

Така позиція є сталою та послідовною і неодноразово зазначалася у постановах Верховного Суду у справах цієї категорії (від 23.08.2023 у справі № 600/1407/22-а, від 06.09.2023 у справі № 120/5064/22, від 12.10.2023 у справі № 280/3520/22, від 07.12.2023 у справі № 620/18215/21).

Крім того, з досліджених судом відеоматеріалів рейдової перевірки встановлено, що акт перевірки не складався на місці, а відтак зазначення в акті про те, що водій відмовився від підпису та пояснень, є безпідставні. Тобто, відомості в акті перевірки, що полягли в основу оскарженої постанови, не узгоджуються з фактичними обставинами, що свідчить про суттєві процедурні порушення з боку відповідача.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, рішення судом прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року у справі № 160/31650/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак