Справа № 162/999/24
Суддя: Цибень О. В.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №162/999/24
Номер провадження 2-а/162/56/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі

головуючого судді Цибень О.В.,

за участю секретаря судових засідань Будько І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа на стороні відповідача другий відділ ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Від позивача ОСОБА_1 31.10.2024 року до суду надійшов вказаний позов.

Вимоги обгрунтовує тим, щo 29.10.2024 року його матір на сходах 4-го поверху знайшла аркуш паперу з їх прізвищем, на якому було написано про необхідність забрати на пошті рекомендований лист для ОСОБА_1 . Того ж дня позивач пішов на пошту, де йому вручили конверт, у якому була постанова №504 від 21.10.2024 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень. Зазначає, що 27.05.2024 року він оновив свої дані через додаток «Резерв+», у якому його адреса вказана « АДРЕСА_1 ». З витягу з реєстру територіальної громади вбачається, що позивач зареєстрований за вказаною адресою з 22.09.2008 року. З 20.03.2014 року йому довічно встановлено 2 групу інвалідності, відповідну довідку про що він заніс до військкомату, де йому повідомили, що його «комісовано». Разом з тим, жодного повідомлення про те, що йому була повістка з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2024 році не було, як і повідомлення від поштаря про наявність рекомендованого листа. Тому вважає, що другий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 не направляв йому повістку за належною адресою. Більше того, і в оскаржуваній постанові, і на конверті, в якому вона направлялась, зазначена неправильна адреса АДРЕСА_2 без зазначення квартири. З урахуванням наведеного вважає, що повістка йому не направлялась на адресу,за якою він зареєстрований та проживає, відтак і не вважається ним отриманою. Тому відсутнє належне підтвердження оповіщення його про виклик до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14.10.2024 року. На підставі вказаного просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі.

Ухвалою суду від 04.11.2024 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача 11.11.2024 року подала до суду відзив на позовну заяву, у якій заперечує проти позовних вимог з наступних підстав. ОСОБА_1 уточнив свої персональні дані через електронний кабінет у встановлений законодавством строк. З дотриманням вимог п.28, 30, 34, 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 року №560 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів 04.10.2024 року ОСОБА_1 було сформовано повістку №300057 про необхідність явки до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14.10.2024 року для звірки даних та надіслано за адресою його місця проживання: АДРЕСА_1 . Як вбачається з конверта Укрпошти, номер рекомендованого повідомлення 275 та довідки про причини повернення/досилання 10.10.2024 року конверт з повісткою було повернуто до відправника у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. За таких обставин, враховуючи положення ст. 258 КУпАП було складено постанову №504 відносно ОСОБА_1 та направлено рекомендованим листом останньому. Після отримання позивачем вказаної постанови 29.10.2024 року (згідно з трекінгом відправлення №203), він того ж дня з`явився до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 і написав заяву про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за п.2 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію». Тоді стало відомо про наявність у військовозобов`язаного ОСОБА_1 групи інвалідності. На підставі викладеного постанова ВН №504 від 21.10.2024 року є правомірною та не підлягає скасуванню.

Позивач у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві, та просив задовольнити позов.

Відповідач (його представник) у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких клопотань до суду не надходило.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову серії ВН №504 від 21.10.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, військовозобов`язаний ОСОБА_1 , будучи в належний спосіб оповіщеним про виклик до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , 14.10.2024 року не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення призначення на особливий період та проходження медичного огляду. У подальшому ОСОБА_1 , не прибувши 14.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пізніше трьох діб від визначених у повістці №300057 дати і часу прибуття, не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини своєї неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ІНФОРМАЦІЯ_3 в будь який інший спосіб та надалі, станом на 21.10.2024 року не прибув до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк, що не перевищує сім календарних днів. Таким чином, ОСОБА_1 порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме абз.1 ч.1 та абз.12 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду.

Відповідно до «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560 кожна повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду (далі - QR-код) (п. 30-1). QR-код містить інформацію, зазначену в пункті 29 цього Порядку, а також реєстраційний номер поштового відправлення у разі відправлення повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням. Повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздрукована. У такому разі її паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.

У разі надсилання повістки, сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, на такому відправленні повинні зазначатися штриховий кодовий ідентифікатор оператора поштового зв`язку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається повістка.

В описі вкладення зазначається інформація про найменування поштового відправлення, власне ім`я та по батькові (за наявності), адреса громадянина, якому надсилається поштове відправлення, найменування вкладення із кількістю аркушів, власне ім`я та прізвище керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, інформація про дату накладення кваліфікованого електронного підпису (п. 30-3).

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення (п. 34).

Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання. (п. 41).

Із досліджених судом документів, поданих сторонами, встановлено, що позивач ОСОБА_1 уточнив свої персональні дані через електронний кабінет у встановлений законодавством строк. Місцем проживання вказав АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень вищевказаного Порядку на ім`я ОСОБА_1 04.10.2024 року було сформовано повістку №300057 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду із відповідною інформацією. Дана повістка була направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за №275 на адресу місця проживання, зазначену ОСОБА_1 під час уточнення облікових даних.

Із копії доданої довідки про причини повернення/досилання вбачається, що поштове відправлення повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою, а саме АДРЕСА_1 .

З огляду на вказане, суд констатує дотримання процедури направлення повістки ОСОБА_1 .

Відтак, позивач, будучи в належний спосіб оповіщеним про виклик до другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , 14.10.2024 року не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 постанова серії ВН №504 від 21.10.2024 року є правомірною та відповідає вимогам законодавства.

Вищенаведене у сукупності повністю спростовує доводи позивача, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2, 3 ст. 90 КАС України).

На підставі оцінених доказів, суд дійшов висновку, що відповідачем спростовано належними та допустимими доказами доводи позивача, доведено правомірність винесеної постанови та вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тому постанову серії ВН №504 від 21.10.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. 9, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, ст. 247, 280, 293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без змін постанову серії ВН №504 від 21.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляду штрафу в розмірі 17000 гривень, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа на стороні відповідача другий відділ ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.11.2024 року.

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ