Справа № 420/28874/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 листопада 2024 року

м. Київ

справа №420/28874/23

адміністративне провадження № К/990/42138/24

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Кашпур О.В., Соколова В.М.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року, додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просила суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації;

- зобов?язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області прийняти у ОСОБА_1 подану нею декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації від 07 липня 2023 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року у цій справі позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано противоправною відмову Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, оформлену листом від 26 липня 2023 року вих. №Б-396/6/5101-23/5100.4.5/567-23, у прийнятті у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства від 07 липня 2023 року, замість документа про припинення громадянства російської федерації. Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 13 липня 2023 року за вхід. №Б-396/6/5101-23 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства від 07 липня 2023 року, замість документа про припинення громадянства російської федерації, з урахуванням висновків суду.

У квітні 2024 ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення в часині розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року у цій справі заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Присуджено до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року у цій справі залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року у цій справі змінено. Викладено мотивувальну та резолютивну частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року у цій справі в редакції даного судового рішення. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано противоправною відмову Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області, оформлену листом від 26 липня 2023 року №Б-396/6/5101-23/5100.4.5/567-23, щодо прийняття у ОСОБА_1 декларації про відмову від іноземного громадянства від 07 липня 2023 року, замість документа про припинення громадянства російської федерації. Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби в Одеській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 13 липня 2023 року №Б-396/6/5101-23 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства від 07 липня 2023 року, замість документа про припинення громадянства російської федерації, з урахуванням наведених у мотивувальній частині даного судового рішення висновків. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в загальному розмірі 6342 (шість тисяч триста сорок дві) грн. Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року у цій справі залишено без змін.

04 листопада 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» відповідач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року, додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у цій справі.

Предметом спору у цій справі є правомірність відмови Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області прийняти у ОСОБА_1 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації

Щодо оскарження додаткового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року, про часткове задоволення заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, Верховний Суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Разом з тим, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме: 1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143); 2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням (суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143); 3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252).

У таких випадках суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Оскільки додаткове судове рішення після його ухвалення стає частиною судового рішення по суті позовних вимог, відповідно, порядок його оскарження є таким, що і для рішення по суті, оскільки вирішує питання, які не пов`язані із вимогами адміністративного позову, але в обов`язковому порядку мають бути вирішені судом.

Таким чином, при вирішенні питання про можливість відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року, після його перегляду в апеляційному порядку, вирішальним є питання можливості касаційного оскарження судового рішення по суті позовних вимог.

Отже, враховуючи викладене, Суд у першу чергу перевіряє доводи та надає їм оцінку щодо належного обґрунтування касаційного оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року по суті спору.

Так, згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Одеським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідач зазначає, що: «касаційна скарга має виняткове значення для ГУ ДМС в Одеській області у зв`язку з тим, що зазначені судові рішення зобов`язують суб`єкта владних повноважень діяти всупереч вимогам чинного законодавства. Окрім цього, ГУ ДМС в Одеській області вказує про суспільний інтерес, який обгрунтований відсутністю єдиної правової позиції судів різних інстанцій, що в подальшому призведе до наявності заінтересованості необмеженої кількості осіб в результатах розгляду саме цієї справи».

Верховний Суд зазначає, що твердження скаржника про те, що ця справа становить значний суспільний інтерес, не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі особливу категорію спорів або свідчили про наявність заінтересованості необмеженої кількості осіб на момент подання цієї касаційної скарги в результатах розгляду саме цієї справи.

Не підтвердженим є те, що рішення у цій справі, у контексті індивідуальних ознак цього спору, тягне за собою наслідки, які мають своєрідність, особливості, характерні виключно для особи, яка подає касаційну скаргу.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відтак, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження.

З огляду на відхилення Верховним Судом зазначеної заявником виняткової обставини, передбаченої пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у цій справі необхідно відмовити.

Враховуючи, що додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року у цій справі, після його перегляду в апеляційному порядку, з моменту ухвалення стала невід`ємною частиною основного судового рішення, а передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини відсутні, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року слід відмовити.

Аналогічну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 11 квітня 2022 року у справі №560/1124/21, від 17 січня 2022 року у справі №260/4012/20, від 19 січня 2022 року у справі №440/1953/20, від 18 січня 2022 року у справі №240/4786/21, від 28 липня 2022 року у справі №420/17362/21.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 252, 328, 333, КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року, додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.А. Уханенко О.В. Кашпур В.М. Соколов