Справа № 280/3763/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 280/3763/24
Суддя І інстанції Садовий І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не виключення із розрахунку середньої заробітної плати позивача при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин пов`язаних з простоєм, оголошеним Підприємством з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати позивачу з дня призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати період з 01.03.2022 року по 25.10.2022 року в зв`язку з простоєм, оголошеним Підприємством з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не виключення із розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин, пов`язаних з простоєм Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ Запорізький залізорудний комбінат, обумовлених введенням воєнного стану на території України.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 з дня призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати період з 01.03.2022 по 30.09.2022 у зв`язку із простоєм, оголошеним Підприємством з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ Запорізький залізорудний комбінат у зв`язку з введенням воєнного стану на території України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що у страхових випадках, що настали до 01.01.2023, період призупинення дії трудового договору на час дії воєнного стану до поважних причин, які виключають під час обчислення середньої заробітної плати, не належить. Зазначає, що відповідно до Порядку № 1266 період простою не є поважною причиною, тому відсутні підстави для виключення періоду простою підприємства з розрахунку середньої заробітної плати для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 22.12.1999 Дніпроруднівським МВМ Василівського РВ УМВС України в Запорізькій області (а.с.11-12).

Відповідно до довідки від 18.07.2023 №2303- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою (а.с.13).

Згідно із довідкою №14-19 від 19.02.2024 ОСОБА_1 працював на Підприємстві з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» (далі - ПрАТ «ЗЗРК») з 01.04.1999 (Наказ № 296 від 01.04.1999) за професією підземний електрослюсар черговий та з ремонту устаткування цеху капітальних та поточних ремонтів гірничошахтного устаткування. З 26.07.2000 за професією електрогазозварник 4 розряду підземної дільниці №1 шахти «Експлуатаційна». З 01.03.2022 згідно Наказу № 110 від 01.03.2022 по ПрАТ «ЗЗРК» оголошено простій. 25.10.2022 ОСОБА_1 звільнено за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію ст.38 КЗпП України (а.с.46).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертною комісією серії 12ААВ №633911 від 17.10.2022 позивачу встановлено III групу інвалідності безстроково по причині професійного захворювання та згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №097404 встановлено стійку втрату працездатності у розмірі 50% (а.с.50-51).

23.01.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою у якій просив надати інформацію про дату рішення ПФУ в Запорізькій області про призначення щомісячних страхових виплат, а також дату нарахування цих виплат. Крім того, просив надати деталізований розрахунок обчислення середньої заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати у зв`язку з професійним захворюванням, отриманим на ПрАТ «ЗЗРК» (а.с.52).

Листом відповідача №2349-1404/П-02/8-0800/24 від 09.02.2024 позивача повідомлено, що 11.05.2023 ГУ ПФУ України в Запорізькій області прийнято рішення про призначення та нарахування щомісячних страхових виплат з дати, яка зазначена у виписці з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної непрацездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги. У направленні деталізованого розрахунку обчислення середньої заробітної плати для призначення щомісячних страхових виплат у зв`язку з професійним захворюванням відмовлено через ненадання заявником сертифікату шифрування кваліфікованого електронного підпису заявника (а.с.53).

26.02.2024 позивач повторно звернувся до відповідача із письмовою заявою у якій просив надати деталізований розрахунок обчислення середньої заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати у зв`язку з професійним захворюванням, отриманим на ПрАТ «ЗЗРК» (а.с.54).

Листом №4429-3634/П-02/8-0800/24 від 12.03.2024 відповідачем роз`яснено позивачу, що при розрахунку середньої заробітної плати враховувалися дані, зазначені в Довідці про середню заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), видану роботодавцем ПрАТ «ЗЗРК», що відповідають персоніфікованим даним звітності. На сьогодні розмір щомісячної страхової виплати становить 10998,20 грн, яку розраховано наступним чином:

- середньоденна заробітна плата: 210933,36/338 = 624,06 грн., де 210933,36 сума усього за місяці розрахункового періоду з жовтня 2021 по вересень 2022, 338 кількість календарних днів у розрахунковому періоді, за винятком календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин;

- середньомісячна заробітна плата: 624,06*30,44 = 18996,39 грн. (обчислено у відповідності до п. 6 Порядку № 1266);

- щомісячна страхова виплата: 18996,39*50% = 9498,20 грн., де 50% - відсоток втрати працездатності згідно виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 17.10.2022 серії 12ААА №097404 (обчислено у відповідності до ч. 1 ст. 42 Закону № 1105).

Додатково повідомлено, що з 01.03.2023 після проведеного перерахунку щомісячної страхової виплати відповідно до статті 31 Закону № 1105 (в редакції, чинній з 01.01.2023) та на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 198 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", її розмір становить 10998,20 грн (а.с.55).

Позивач, не погоджуючись із діями відповідача щодо не виключення із розрахунку середньої заробітної плати при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин пов`язаних з простоєм, оголошеним ПрАТ «ЗЗРК» 18.03.2024 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячної страхової виплати, без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин (а.с.56).

Листом №5993-5328/П-02/8-0800/24 від 01.04.2024 відповідачем відмовлено позивачу у проведенні перерахунку щомісячної страхової виплати та роз`яснено, що постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2022 № 1350 «Про внесення змін до деяких постанов КМУ щодо забезпечення реалізації окремих функцій Пенсійного фонду України та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов КМУ» внесено зміни, якими доповнено перелік поважних причин, з яких не відпрацьовано календарні дні в розрахунковому періоді, періодом призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що набули чинності з 01.01.2023. Таким чином, у страхових випадках, що настали до 01.01.2023, період призупинення дії трудового договору на час дії воєнного стану до поважних причин, які виключають під час обчислення середньої заробітної плати, не належить. Додатково відзначено, що відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1266 період простою не є поважною причиною, тому виплати за період простою, так само як і календарні дні, що припадають на простій, враховуються в розрахунковому періоді незалежно від того, повністю був збережений заробіток чи в розмірі не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) (а.с.57).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не виключення із розрахунку середньої заробітної плати позивача при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин пов`язаних з простоєм, оголошеним ПрАТ «ЗЗРК» у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, а саме з 01.03.2022 по 25.10.2022, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1105-XIV, загальнообов`язкове державне соціальне страхування - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі - кошти соціального страхування), коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством.

Професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлено виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.

Страхові випадки:

за соціальним страхуванням від нещасного випадку - нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене у період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок, що стався, або професійне захворювання, яке виникло внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці;

за соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім`ї або іншої особи на отримання відповідно до цього Закону страхових виплат.

Відповідно до ст. 29 Закону №1105-ХІV, страхуванню від нещасного випадку підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.

Статтею 30 Закону № 1105-ХІV визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Страхові виплати складаються із:

1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу;

5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону № 1105-XIV, сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я. Максимальний розмір щомісячної страхової виплати не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати. Максимальний розмір щомісячної страхової виплати після проведеного перерахування відповідно до частини другої статті 31 цього Закону не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати. Мінімальний розмір призначеної щомісячної страхової виплати потерпілому у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути меншим за мінімальну заробітну плату.

Відповідно до ч. 8 статті 36 Закону № 1105-XIV, середньомісячна заробітна плата для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченою ним заробітною платою (або відповідною її частиною) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників (далі - роботодавці) визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 (далі Порядок № 1266, положення наведені в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1266, середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та / або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - поважні причини). В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, з якої фактично сплачено страхові внески.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1266, розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку. Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа). У разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1266, якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1266, середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу встановлена третя група інвалідності та 50% стійкої втрати працездатності внаслідок професійного захворювання безстроково.

З матеріалів справи видно, що позивач перебуває на обліку з 11.05.2023 року, має зареєстрований страховий випадок профзахворювання. За висновком МСЕК від 17.10.2022 року серія 12ААВ № 633911 потерпілому встановлена стійка втрата професійної працездатності 50% та ІІІ група інвалідності безстроково.

Відповідно до пояснень відповідача, середньомісячна заробітна плата для розрахунку щомісячних страхових виплат розрахована у відповідності до пунктів 11, 13 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266. Виплата провадиться з 17.10.2022 року безстроково та без виключення із розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин пов`язаних з простоєм, оголошеним Підприємством з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАЛІЗОРУДНИЙ КОМБІНАТ» у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.

Так, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області для розрахунку обчислення середньої заробітної плати для призначення позивачу щомісячної страхової виплати у зв`язку з професійним захворюванням, отриманим на ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат», взято розрахунковий період з 01 жовтня 2021 року по 31 вересня 2022 року.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що з 01 березня 2022 року на Підприємстві з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» діє простій відповідно до наказу №110 від 01 березня 2022 року у зв`язку із введенням воєнного стану на території України.

Відповідно до наказу Мінреінтеграції тимчасового окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" територія Малобілозерської сільської територіальної громади Василівського району Запорізької області з 26 лютого 2022 року визначена тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

Таким чином, розрахунок середньої заробітної плати для призначення позивачу щомісячної страхової виплати був визначений з урахуванням періоду простою на підприємстві, оголошеним у зв`язку із введенням воєнного стану на території України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що наведені обставини мають бути віднесені до поважних, згідно Порядку № 1266.

Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України) визначає простій як зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Відповідно до статті 113 КЗпП України, час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити роботодавця чи бригадира, майстра або посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.

Отже, Підприємством з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» у зв`язку із введенням воєнного стану на території України оголошено простій, який є для позивача вимушеним невиходом на роботу.

Тобто, позивач не працював у період з 01 березня 2022 року по 25 жовтня 2022 року не з власного бажання, а у зв`язку з оголошенням простою на підприємстві внаслідок впливу невідворотної сили спричиненої російською військовою агресією та окупацією території підприємства, що є поважною причиною, внаслідок якої місяці спірного розрахункового періоду вважаються такими, в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, та повинні бути виключені з розрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати.

При цьому, нормативними актами не визначено обмеження щодо неможливості виключення певного періоду роботи застрахованої особи з розрахункового періоду, в якому вона не працювала з поважних причин, з підстав отримання застрахованою особою в цей період заробітної плати.

Крім того, пунктом 3 Порядку №1266 чітко зазначено, що місяці розрахункового періоду (з першого до першого числа), в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, виключаються з розрахункового періоду.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відносно не виключення із розрахунку середньої заробітної плати позивача при призначенні щомісячної страхової виплати днів не роботи з поважних причин, пов`язаних з простоєм Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат», обумовлених введенням воєнного стану на території України, та правомірності зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати позивачу з дня призначення, виключивши із обрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати період з 01 березня 2022 року по 30 вересня 2022 року у зв`язку із простоєм, оголошеним Підприємством з іноземними інвестиціями у формі ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» у зв`язку із введенням воєнного стану на території України.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Решта доводів апеляційної скарги, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2024 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова