Справа № 160/25754/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/25754/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року (суддя Єфанова О.В.)

у справі №160/25754/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області щодо прийнятого 27.08.2023 рішення №23 про відмову призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, згідно пункту 3 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII, дане рішення скасувати;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо підтримання цього рішення за №23, яке прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області 27.08.2023 року про відмову призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, згідно пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування позивачці до страхового стажу роботи всіх періодів роботи з 01.09.1988 по теперішній час, які вказані в трудовій книжці НОМЕР_1 , при здійсненні її сканування та вивченні, а також щодо не зарахування до пільгового стажу роботи за Списком №2, всіх періодів роботи водієм міського пасажирського транспорту - тролейбуса: в російській федерації з 29.12.2001 по 19.10.2013 та Україні з 20.07.1994 по 19.06.1997, з 20.08.1997 по 23.08.2001, 22.03.2014 по теперішній час;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII з дати звернення - з 21.07.2023 року із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №2 всіх періодів роботи водієм міського пасажирського транспорту - тролейбуса: в російській федерації з 29.12.2001 по 19.10.2013 та в Україні з 20.07.1994 по 19.06.1997, з 20.08.1997 по 23.08.2001, з 22.03.2014 по теперішній час, а також із зарахуванням до страхового стажу роботи всіх періодів роботи з 01.09.1988 по теперішній час, які вказані в трудовій книжці НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що пенсійному органу надані всі необхідні документи для призначення позивачці пенсії на пільгових умовах, а відтак відмова пенсійного органу у призначенні пенсії позивачці за віком на пільгових умовах є протиправною.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області 27.08.2023 року №23 про відмову призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах, як водію міського пасажирського транспорту;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу позивачки періоди роботи з 01.01.2004 по 19.10.2013, як водія міського пасажирського транспорту;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що Законом №213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «з» статті 13 Закону №1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років. Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VІІІ (пункт 1 Рішення 1-р/2020).

Суд першої інстанції вказав, що юридична позиція, викладена в Рішенні Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, застосовується також при оцінці змін до Закону №1058-ІУ, які регламентують спірні правовідносини та рішення відповідача.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачка, досягнувши 50 років, набула право на пільгову пенсію при наявності необхідного стажу, а відмова пенсійного органу у призначенні пенсії за віком позивачці у зв`язку з недосягненням нею 55-річного віку, є протиправною та такою, що суперечить чинному законодавству.

Враховуючи цей висновок, суд вважав, що для відновлення порушеного права позивачки необхідно зобов`язати ГУ ПФУ в Вінницькій області після зарахування спірних періодів роботи повторно розглянути заяву позивачки від 21.07.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, з урахуванням висновків суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 від 21.07.2023 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, як водієві міського пасажирського транспорту відповідно пункту «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23 січня 2020 року з 16.07.2023.

Позивачка вказує, що зважаючи на зміст рішення суду, пенсійному органу, який користується дискреційними повноваженнями, не буде зрозуміло, який саме застосовувати Закон України для призначення пенсії позивачці, адже з 23 січня 2020 року існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій водіям міського пасажирського транспорту.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Визначаючи межі апеляційного перегляду справи відповідно до визначених вказаною правовою нормою повноважень суду апеляційної інстанції щодо перегляду рішення суду першої інстанції та доводів і вимог, викладених в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено позивачкою в частині незадоволених позовних вимог, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду на предмет його законності та обґрунтованості в цій же частині.

Питання законності та обґрунтованості рішення суду в частині задоволених позовних вимог не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції в межах цього апеляційного провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивачка після досягнення нею 50 років, 21.07.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.8. ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління ПФУ в Вінницькій області №23 від 27.08.2023 року позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пенсійного віку.

Також, у рішенні зазначено, що до загального страхового стажу не зарахований період роботи з 01.01.2004 по 19.10.2013, оскільки відсутні дані індивідуальних відомостей про застраховану особу з бази даних реєстру застрахованих осіб. Стаж на пільгових умовах становить 15 років 11 місяців 12 днів.

За правилами пункту 8 частини другої статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається: водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу:

для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців;

для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

В той же час відповідно до пункту «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

З приводу доводів пенсійного органу про недосягнення позивачкою пенсійного віку, встановленого п. 8 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління ПФУ в Вінницькій області №23 від 27.08.2023 прийнято відповідачем без урахування рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 щодо визнання неконституційними положень щодо підвищення віку виходу на пенсію для пільгових категорій осіб.

Щодо не зарахування до пільгового та страхового стажу позивачки періодів роботи з 01.01.2004 по 19.10.2013, суд першої інстанції, дослідивши документи, подані позивачкою пенсійному органу, встановив, що по вказаному періоду роботи позивачки наявні записи в її трудовій книжці, які жодних виправлень, закреслень тощо, не містять, тому дійшов висновку, що відповідачем-1 протиправно не зараховано вказаний період роботи позивачки до пільгового стажу, що зумовило прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача-1 зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів її роботи водієм тролейбусу з 01.01.2004 по 19.10.2013.

Переглядаючи справу в частині висновків суду про відмову в задоволенні позовних вимог про зобов`язання пенсійного органу призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

В даному випадку суд першої інстанції виходив з того, що питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Враховуючи правову позицію в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15, яка зводиться до того, що суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки вирішення питання наявності права на пенсію (підрахунку загального стажу) є прерогативою пенсійного органу і суд не вправі замість пенсійного органу вдаватись до підрахунку стажу, чи прийняття рішення про призначення пенсії, для відновлення порушеного права позивачки необхідно зобов`язати ГУ ПФУ в Вінницькій області після зарахування спірних періодів роботи повторно розглянути заяву позивачки від 21.07.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно визначив спосіб захисту порушених прав позивачки, який в даному випадку відповідає суті спірних відносин, оскільки задоволення вимог про призначення пенсії за віком на пільгових умовах без перевірки суб`єктом владних повноважень дотримання позивачкою усіх визначених законом умов буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

За правилами ст. 82 цього Закону документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії (стаття 81), не пізніше 10 днів з дня їх надходження.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №1058-IV, як зазначено в його преамбулі, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Частиною п`ятою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п.1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Перелік документів, необхідних для призначення пенсії, міститься в п.2.1 вказаного Порядку.

Відповідно до п.4.7 цього ж Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що прийняття певного рішення про призначення позивачці пенсії за віком на пільгових умовах залежить від результатів розгляду поданих позивачкою документів, що віднесено до виключної компетенції органу Пенсійного фонду України, що виключає зобов`язання відповідача в примусовому (судовому) порядку прийняти відповідне, конкретне рішення.

Статтею 5 КАС України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до Рекомендацій №К(80)2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнятих Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980, термін «дискреційне повноваження» означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Отже, дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з`ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам. Оскільки рішення про призначення пенсії приймається органом Пенсійного фонду в залежності від результатів розгляду поданих заявником документів, прийняття такого рішення є дискреційними повноваженнями пенсійного органу, втручання до яких з боку суду не відповідатиме завданням адміністративного судочинства і є неприпустимим.

Враховуючи наведене, задоволення вимог про призначення пенсії за віком на пільгових умовах без перевірки суб`єктом владних повноважень дотримання заявником усіх визначених законом умов буде втручанням у дискреційні повноваження відповідача, а відтак суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що належним способом захисту в даному випадку є зобов`язання відповідача-1 зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2004 по 19.10.2013, як водія міського пасажирського транспорту і зобов`язання відповідача-1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, з урахуванням висновків суду.

Доводи позивачки, що пенсійному органу не буде зрозуміло, який саме застосовувати Закон України при повторному розгляді заяви позивачки про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення в його оскаржуваній частині.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року у справі №160/25754/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко