Справа № 580/2602/23
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2602/23 Суддя першої інстанції: Олексій РІДЗЕЛЬ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Костюк Л.О.,

суддів: Бужак Н.П., Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року (прийнята у порядку письмового провадження, м. Черкаси, дата складання повного тексту - відсутня) у справі за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі №580/2602/23, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач, ГУ ПФ в Черкаській області) про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» від 20.05.2021 №33/44/1-Г-143/08-1637 без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» від 20.05.2021 №33/44/1-Г-143/08-1637 без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.05.2023, яке набрало законної сили 27.06.2023, позов задоволено повністю.

У серпні 2024 року ОСОБА_1 у порядку ст. 383 КАС України звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФ в Черкаській області щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 у справі №580/2602/23, яке набрало законної сили 27.06.2023, у зв`язку з непроведенням перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» від 20.05.2021 №33/44/1-Г-143/08-1637 без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб;

- направити Пенсійному фонду України окрему ухвалу для вчинення дій з виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 у справі №580/2602/23, яке набрало законної сили 27.06.2023.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 заяву залишено без задоволення. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що наявними у матеріалах справи документами підтверджується проведення відповідачем на виконання рішення суду у цій справі перерахунку пенсії позивача з 01.12.2019 без обмеження пенсії максимальним розміром та включення загальної суми доплати до пенсії до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що виключає можливість визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення суду. Окремо суд підкреслив, що посилання на ухвалу від 06.05.2024 про закриття провадження у справі №580/4069/24 є безпідставним, оскільки висновки суду у згаданій справі не є обов`язковим для врахування. Крім іншого, суд звернув увагу, що заява позивача у порядку ст. 383 КАС України вже була предметом розгляду, за наслідками якого була залишена без задоволення ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 24.05.2024, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2024.

Не погоджуючись з викладеним в ухвалі рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти постанову, якою заяву задовольнити повністю. В обґрунтування своїх доводів, зокрема, зазначає, що, попри рішення суду у цій справі, відповідач з 01.03.2022 і по цей час не здійснює виплату індексації пенсії, обмежуючи її максимальним розміром. При цьому, за наслідками розгляду позовної заяви щодо оскарження відповідних дій ГУ ПФ в Черкаській області Черкаський окружний адміністративний суд ухвалою від 06.05.2024 закрив провадження у справі №580/4069/24. Указана ухвала залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2024, який рекомендував звернутися до суду першої інстанції у порядку ст. 383 КАС України. У зв`язку з цим наголошує на невиконанні відповідачем рішення суду у справі №580/2602/23 в частині виплати пенсії позивачу без обмеження максимальним розміром, адже виплата індексації пенсії, починаючи з 01.03.2022 не здійснюється, адже розмір такої індексації обмежений максимальним розміром пенсії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції, які надійшли 07.10.2024.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФ в Черкаській області просить залишити її без задоволення. Свою позицію обґрунтовує тим, що в апеляційній скарзі відсутні будь-які аргументи і доводи, які б свідчили про необхідність вжиття заходів судового контролю чи ухилення відповідача від виконання судового рішення, яке, як свідчать матеріали справи, виконано.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2024 продовжено строк розгляду справи та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, на виконання рішення суду у цій справі відповідачем 04.08.2023 проведено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 та визначено її розмір в сумі 21 392,58 грн без обмеження максимальним (т. 1 а.с. 259). Загальна сума доплати до пенсії в розмірі 120 776,10 грн за період 01.12.2019 по 31.08.2023 включена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (т. 1 а.с. 162).

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз положень ст. ст. 19, 129-1 Конституції України, ст. ст. 14, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», ст. ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви з огляду на документальне підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на виконання рішення суду у справі №580/2602/23.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей ст. 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За правилами ч. 1 ст. 383 КАС України у чинній редакції особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи та було правильно встановлено судом першої інстанції, на виконання рішення суду у цій справі відповідачем 04.08.2023 проведено перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 та визначено її розмір в сумі 21 392,58 грн без обмеження максимальним. Загальна сума доплати до пенсії в розмірі 120 776,10 грн за період 01.12.2019 по 31.08.2023 включена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

При цьому, за усталеною позицією Верховного Суду (постанова від 23.04.2020 у справі №560/523/19, від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, від 16.07.2018 у справі № 811/1469/18), невиконання судового рішення в частині проведення виплат перерахованих сум внаслідок відсутності відповідних коштів не може бути підставою для накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, адже це жодним чином не захищає права особи на отримання таких коштів.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що у межах цієї заяви відсутні підстави стверджувати про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 у справі №580/2602/23, яке набрало законної сили 27.06.2023, у зв`язку з непроведенням перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» від 20.05.2021 №33/44/1-Г-143/08-1637 без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб.

З приводу доводів апеляційної скарги про те, що позивачу, починаючи з 01.03.2022 і по цей час відповідачем не здійснюються виплати індексації пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з 01.03.2023 і по цей час постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з 01.03.2024 і по цей час постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», оскільки ГУ ПФ в Черкаській області протиправно, не законно та всупереч вимогам чинного законодавства застосував обмеження максимальним розміром, що становить десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Аналіз наявних у матеріалах справи документів свідчить, що питання правомірності нарахування та виплати індексації пенсії відповідно до згаданих постанов Уряду України не було визначено предметом цього спору та, відповідно, судом у межах справи №580/2602/23 не розглядалося. Ці обставини не охоплювалися предметом розгляду цієї справи, а відтак рішення у ній з відповідних питань не може бути об`єктом судового контролю, адже права, за відновленням яких звернувся позивач, складають окремий самостійний предмет позову.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про те, що така заява не може розглядатися у порядку ст. 383 КАС України, адже за своєю суттю є новим самостійним позовом, на чому було вказано й у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2024, якою залишено без змін ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.05.2024 про залишення без задоволення вперше поданої заяви ОСОБА_1 у порядку ст. 383 КАС України.

Колегією суддів враховується, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 закрито провадження у справі №580/4069/24 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФ в Черкаській області про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії позивача з 01.02.2022 року з урахуванням індексацій згідно постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 року «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з 01.03.2023 року згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та з 01.03.2024 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році»;

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.03.2022 року з урахуванням індексації згідно постанови Кабінету Міністрів України № 118 від 16.02.2022 року «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», без обмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб;

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.03.2023 року згідно постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24.02.2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», без обмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб;

- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.03.2024 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», без обмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб.

Указане судове рішення, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2024, прийнято на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України з посиланням на те, що спірні правовідносини перебувають у площині виконання рішення суду у справі №580/2602/23.

Водночас, суд апеляційної інстанції підкреслює, що указаний висновок судів не створює преюдиційних обставин для розгляду вказаної заяви позивача за правилами ст. 383 КАС України. Крім іншого, судові рішення у справі №580/4069/24 позивач не позбавлений права оскаржити у касаційному порядку.

З урахуванням наведеного судова колегія вважає за необхідне зазначити, що, як вже було зазначено вище, згідно ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже, правильно встановлені та оцінені судом першої інстанції обставини відсутності правових підстав для визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФ в Черкаській області під час виконання рішення суду у цій справі свідчать про обґрунтованість постановленої ухвали про залишення заяви ОСОБА_1 без задоволення.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 383 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак

В.П. Мельничук

Повний текст постанови складено 21 листопада 2024 року.