Справа № 520/11050/24
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 листопада 2024 року № 520/11050/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Керівника Харківської обласної прокуратури Фільчаков Олександр Васильович (вул. Богдана Хмельницького, 4,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61001, ) , Генерального прокурора України ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати бездіяльність Генерального прокурора ОСОБА_3 щодо розгляду ї Скарги ОСОБА_1 від 09.02.2024 року, що подано на підставі положень Конвенції неправомірною, такою що вчинена з порушенням ч.2 ст. 19 Конституції України, ст. 36 ЗУ Про прокуратуру, положень ст. 12. ст. 16 Конвенції, чим порушила права гарантовані Конвенцією стосовно незастосування до ОСОБА_1 дій з ознаками нелюдського, принижуючого гідність поводження.

-зобов`язати ОСОБА_4 визначити порядок розгляду Скарги ОСОБА_1 від 09.02.2024 року, стосовно неправомірних дій його підлеглих, що застосували до ОСОБА_1 дії які заборонено Конвенцією, на вимогах її швидкого і неупередженого розгляду, як то визначено Конвенцією.

-визнати дії керівника Харківської окружної прокуратури О. Фільчакова стосовно розгляду Скарги ОСОБА_1 від 09.02.2024 року, з порушенням вимог Конвенції, протиправними такими, що порушили гарантовані права Конвенцією на швидкий неупереджений розгляд питання, стосовно застосування до ОСОБА_1 дій працівниками прокуратури, що Конвенцією заборонено.

-зобов`язати ОСОБА_5 в подальшому утриматись по відношенню до ОСОБА_1 від дій стосовно приховування дій, які мають ознаки принижуючих людську гідність поводження, що вчинені його підлеглими.

-зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 провести навчальні заходи у підконтрольних їм установах, щодо поводження прокурорів, при вирішенні питань з громадянами, у спосіб який виключає порушення норм Конвенції.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

До обласної прокуратури 29.02.2024 за вхідним № 10533-24 з Офісу Генерального прокурора надійшло звернення ОСОБА_1 від 09.02.2024 щодо оскарження відповіді від 24.01.2024 на його попередні звернення від 26.12.2023 з питань вступу прокурорів обласної прокуратури до судової справи за його позовом, неотримання відповідей на попередні звернення, можливих неправомірних дій окремих працівників прокуратури, яка надана за підписом заступника керівника обласної прокуратури.

Під час проведення перевірки за вказаним зверненням встановлено, що раніше обласною прокуратурою розглядались звернення ОСОБА_1 від 26.12.2023 з питань вступу прокурорів обласної прокуратури до судової справи за його позовом, неотримання відповідей на попередні звернення, можливих неправомірних дій окремих працівників прокуратури та з інших питань.

За результатом розгляду вказаних звернень ОСОБА_1 надано відповідь 24.01.2024 за № 15/2-45вих-24 за підписом заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_6 по суті порушених питань з одночасним роз`ясненням порядку її оскарження.

Так, у провадженні Дергачівського районного суду Харківської області перебувала судова справа № 619/3341/23 за позовною заявою ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Враховуючи те, що в позовній заяві у вказаній справі завдання моральної шкоди пов`язується з незаконними діями працівників прокуратури Золочівського району Харківської області, 15.12.2023 прокурором відділу обласної прокуратури ОСОБА_7 до Дергачівського районного суду Харківської області подано заяву про залучення обласної прокуратури до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15.12.2023 обласну прокуратуру залучено у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Також встановлено, що у зв`язку з незгодою з позицією обласної прокуратури у справі № 619/3341/23 та неналежним, на думку ОСОБА_1 , розглядом працівниками прокуратури звернень, він звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Генерального прокурора ОСОБА_2 , заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про визнання протиправною бездіяльність вищевказаних осіб (справа № 520/3541/24).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 відмовлено.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 09.02.2024 щодо оскарження відповіді від 24.01.2024 за № 15/2-45вих-24 за підписом заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_6 заявнику надано відповідь 28.03.2024 № 09/1-339-24 за підписом керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 16.08.2024 у справі № 619/3341/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 08.07.2024 про повернення заяви заявнику - залишено без змін.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Функції органів прокуратури визначені у ст. 131-1 Конституції України: - підтримання державного обвинувачення в суді; - організація і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; - представництвом інтересів державі в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Організація та порядок діяльності прокуратури визначається законом.

Розгляд звернень та запитів в органах прокуратури здійснюється відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», КПК України, відомчих документів Офісу Генерального прокурора, наказу Офісу Генерального прокурора № 363 від 06.08.2020 «Про організацію роботи органів прокуратури з особистого прийому, розгляду звернень і запитів та забезпечення доступу до публічної інформації» та Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, яка була чинною на момент розгляду звернення заявника.

З метою забезпечення прав громадян на офіційному веб-сайті Харківської обласної прокуратури розміщено повну інформацію з питань звернень. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). Електронні звернення приймаються на адресу електронної пошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Пунктом 4 розділу І Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України передбачено, що розгляд звернень і запитів, особистий прийом громадян в органах прокуратури здійснюються на принципах законності, об`єктивності, всебічності, неупередженості, своєчасності, недопущення дискримінації за будь-якими ознаками, заборони переслідування за подання звернення, неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки прокурорів.

Матеріалами справи підтверджено, що 29.02.2024 до обласної прокуратури з Офісу Генерального прокурора для організації розгляду в межах компетенції надійшло звернення ОСОБА_1 від 09.02.2024.

За наслідками розгляду вказаного звернення у межах компетенції обласної прокуратури позивачу у 30-денний термін, оскільки викладені доводи заявника потребували перевірки, за підписом керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 надана ґрунтовна відповідь від 28.03.20204 № 09/1-339-24.

Вказана відповідь від 28.03.2024 за підписом керівника Харківської обласної прокуратури надана у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян», наказу Офісу Генерального прокурора № 363 від 06.08.2020 «Про організацію роботи органів прокуратури з особистого прийому, розгляду звернень і запитів та забезпечення доступу до публічної інформації» та Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора 06.08.2020 № 363 (яка діяла на час розгляду звернення).

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що порушень вимог чинного законодавства України при розгляді звернення ОСОБА_1 . Харківською обласною прокуратурою допущено не було, позивачу вчасно направлено ґрунтовну відповідь на звернення.

Щодо твердження позивача, що Генеральний прокурор ОСОБА_2 не забезпечив у прямо підконтрольній йому установі неухильне виконання норм законодавчої бази України, які визначають Конвенцію частиною національного законодавства, а тому вона має переважне право перед національним законодавством, що сприяло направленню скарги позивача на розгляд до осіб, чиї дії він оскаржує.

Суд вказує, що Згідно зі ст. З Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697діяльність прокуратури ґрунтується на засадах:

верховенства права та визнання людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки найвищою соціальною цінністю,-

законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності;

територіальності;

презумпції невинуватості;

незалежності прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обов`язків;

політичної нейтральності прокуратури;

недопустимості незаконного втручання прокуратури в діяльність органів законодавчої, виконавчої і судової влади;

поваги до незалежності суддів, що передбачає заборону публічного висловлювання сумнівів щодо правосудності судових рішень поза межами процедури їх оскарження у порядку, передбаченому процесуальним законом;

прозорості діяльності прокуратури, що забезпечується відкритим і конкурсним зайняттям посади прокурора, вільним доступом до інформації довідкового характеру, наданням на запити інформації, якщо законом не встановлено обмежень щодо її надання;

неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону № 1697-УП Офіс Генерального прокурора організовує та координує діяльність усіх органів прокуратури, забезпечує належне функціонування Єдиного реєстру досудових розслідувань та його ведення органами досудового розслідування, визначає єдиний порядок формування звітності про стан кримінальної протиправності і роботу прокурора з метою забезпечення ефективного виконання функцій прокуратури, а також здійснює управління об`єктами державної власності, що належать до сфери управління Офісу генерального прокурора.

Судом встановлено, що Офісом Генерального прокурора 16.02.2024 за № 37888-24 зареєстровано скаргу ОСОБА_1 від 09.02.2024 на керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 та його підлеглих прокурора ОСОБА_10 і невизначену за посадою особу ОСОБА_11 , якими, за доводами скаржника, відносно нього вчинено дії, які мають ознаки нелюдського, жорстокого, принижуючи гідність поводження, при вирішенні ним питання стосовно виплати державної компенсації та відшкодування за незаконне перебування під слідством. У скарзі ОСОБА_1 просив вирішити питання про проведення швидкого, неупередженого розслідування протиправних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , які є організаторами цих протиправних дій, та його підлеглих ОСОБА_12 і ОСОБА_11 , які. є безпосередніми виконавцями таких дій.

Суд зазначає, що розгляд звернень громадян в органах прокуратури здійснюється відповідно до положень Конституції України, законів України «Про звернення громадян», «Про прокуратуру», Регламенту Офісу Генерального прокурора, затвердженого наказом Генерального прокурора від 22.02.2022 № 35 (далі - Регламент) та Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора від 06.08.2020 № 363 (далі - Інструкція), чинної на момент розгляду звернення заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Згідно зч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх. керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Положеннями ч. З ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що звернення, яке відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян», повинно бути прийнято, всебічно та повно розглянуто у встановлені законом строки, та за наявності для того підстав, суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого входить вирішення спірного питання, повинен вжити усіх передбачених законом заходів для поновлення порушеного права особи та усунення причин та умов, які сприяли порушенням. За загальним правилом звернення громадян підлягають розгляду тим суб`єктом, якому вони адресовані. Якщо вирішення порушеного у зверненні питання не належить до повноважень відповідного органу, він повинен переслати його за належністю і повідомити про це громадянина, який подав звернення, для чого встановлено п`ятиденний строк.

Наведений вище висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 03.12.2018 року по справі № 804/9185/15.

При цьому відповідно до п. 7.6 Регламенту звернення громадян, за результатами розгляду яких не приймалися рішення керівниками обласних прокуратур і у яких не оскаржуються дії чи рішення працівників Офісу Генерального прокурора, підрозділом з організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів чи іншим підрозділом у строк не більше ніж п`ять днів надсилаються для розгляду до обласних прокуратур, якщо вирішення порушених у зверненнях питань належить до компетенції прокуратур нижчого рівня

Згідно з п. 15 розділу II Інструкції звернення громадян, за результатами розгляду яких не приймалися рішення керівником органу прокуратури і в яких не оскаржуються дії чи рішення працівників цієї прокуратури, відповідальними чи іншими підрозділами у термін не більш ніж п`ять днів надсилаються до відповідної прокуратури нижчого рівня, якщо вирішення порушених у них питань належить до її компетенції.

Якщо у зверненні, поряд з питаннями, що належать до компетенції прокуратури, порушуються питання, які підлягають розгляду в інших органах, під час надання відповіді на таке звернення заявнику роз`яснюється порядок вирішення цих питань.

Так, Офісом Генерального прокурора під час розгляду скарги ОСОБА_1 від 09.02.2024 встановлено, що вказану скаргу подано на дії керівника Богодухівської окружної прокуратури Харківської області, заступника керівника та його підлеглих Харківської обласної прокуратури. Водночас керівником Харківської обласної прокуратури не приймалось рішення за результатами розгляду вказаного звернення. При цьому у скарзі позивача не оскаржуються, дії чи рішення працівників Офісу Генерального прокурора.

Ураховуючи зазначене, Офіс Генерального прокурора, на виконання зазначених вище норм, листом від 23.02.2024 № 09/1/2-16329ВИХ24 надіслав скаргу ОСОБА_1 від 09.02.2024 до прокуратури нижчого рівня - Харківської обласної прокуратури, до компетенції якої належить порушені в скарзі питання, про що повідомлено позивача, а також надано йому роз`яснення щодо можливості оскарження дій прокурора до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та/або до суду.

За результатами розгляду скарги позивача Харківська обласна прокуратура листом від 28.03.2024 № 09/1-339-24 повідомила ОСОБА_1 про відсутність встановлених фактів допущення порушень з боку працівників прокуратури, а також роз`яснено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності прокурорів.

Отже, суд приходить до висновку, що під час розгляду скарги ОСОБА_1 від 09.02.2024 відповідачі діяли в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо твердження позивача про порушення відповідачами вимог ст. 36 Закону України «Про прокуратуру» та положень ст. 12, ст. 16 Конвенції.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про прокуратуру» особа, призначена на посаду прокурора, набуває повноважень прокурора після складення Присяги прокурора такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я, по батькові), вступаючи на службу в прокуратуру, присвячую свою діяльність служінню Українському народові і Україні та урочисто присягаю: неухильно додержуватися Конституції та законів України; сумлінним виконанням своїх службових обов`язків сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку; захищати права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства і держави,- постійно вдосконалювати свою професійну майстерність, бути принциповим, чесно, сумлінно і неулереджено виконувати свої обов`язки, з гідністю нести високе звання прокурора».

Текст Присяги підписується прокурором і зберігається в його особовій справі. Процедура складення Присяги визначається Генеральним прокурором.

Відомості про складення Присяги вносяться до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування в порядку, встановленому Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. На вимогу прокурора про складення Присяги вноситься запис у його трудову книжку.

Статтями 12, 16 Конвенції проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання 1984 року, ратифікованої із застереженнями Указом Президії Верховної Ради Української PCP від 26.01.1987 Ns 3484-ХІ (3484-11), передбачено, що кожна держава-сторона забезпечує проведення швидкого й неупередженого розслідування її компетентними органами, коли є достатні підстави вважати, що катування було застосоване на будь- якій території, що перебуває під її юрисдикцією (ст. 12 Конвенції).

Кожна держава-сторона зобов`язується запобігати на будь-якій території, що перебуває під її юрисдикцією, іншим актам жорстокого, нелюдського і такого, що принижує гідність, поводження й покарання, що не підпадають під визначення катування, викладеного у статті 1, коли такі $кти здійснюються державними чи посадовими особами або іншими особами, що виступають як офіційні, чи з їх підбурювання, чи з їх відома, чи з їх мовчазної згоди. Зокрема, зобов`язання, що містяться в статтях 10, 11, 12 та 13, застосовуються із заміною посилань на катування посиланнями на інші форми жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження й покарання (ст. 16 Конвенції).

При цьому згідно з ч. 1 ст. 1 Конвенції для цілей цієї Конвенції термін «катування» означає будь-яку дію, якою будь-якій особі навмисне заподіюються сильний біль або страждання, фізичне чи моральне, щоб отримати від неї або від третьої особи відомості чи визнання, покарати її за дії, які вчинила вона або третя особа чи у вчиненні яких вона підозрюється, а також залякати чи примусити її або третю особу, чи з будь-якої причини, що ґрунтується на дискримінації будь-якого виду, коли такий біль або страждання заподіюються державними посадовими особами чи іншими особами, які виступають як офіційні, чи з їх підбурювання, чи з їх .відома, чи за їх мовчазної згоди. В цей термін не включаються біль або страждання, що виникли внаслідок лише законних санкцій, невіддільні від цих санкцій чи спричиняються ними випадково.

При дослідженні наданих матеріалів справи судом встановлено, що позовна заява не містить обставин, що вказували б на наявність з боку органів прокуратури у відношенні, позивача катувань та інших, жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання. Відповідних доказів на підтвердження таких обставин позивачем також не надано.

Враховуючи вищенаведене, а також зважаючи на те, що розгляд скарги ОСОБА_1 від 09.02.2024 проводився у відповідності до вимог законодавства, твердження позивача щодо порушення відповідачами Присяги прокурора та/або норм Конвенції є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243 - 246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Керівника Харківської обласної прокуратури Фільчакова Олександра Васильовича (вул. Богдана Хмельницького, 4,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61001, Генерального прокурора України ОСОБА_2 (вул. Різницька, буд. 13/15,м. Київ,01011, визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.