Справа № 560/981/24
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/981/24 Головуючий суддя 1-ої інстанції-Драновський Я.В.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

19 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Смілянця Е. С. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2024 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у підготовці та надісланні до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.02.2022 із застосуванням прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність станом 01.01.2018 при обчисленні додаткових видів грошового забезпечення та премії;

- зобов`язати відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, з врахуванням рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №560/8161/23 з визначеними у них надбавками за особливості проходження служби 7926,75 грн та премії - 3259,00 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вказав, що позивач обрав невірний спосіб захисту, оскільки виготовлення довідки є правовідносинами з виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 по справі №560/8161/23.

В свою чергу, апелянт зазначає, що ні в описовій, ні в резолютивній частині рішення суду по справі №560/8161/23 не визначено розміру надбавки за особливості проходження служби та премії. Тобто, порядок розрахунку цих складових грошового забезпечення не було предметом розгляду у справі №560/8161/23.

З огляду на вказане, апелянт вважає, що питання розміру надбавки за особливості проходження служби та премії не охоплюється положенням ст. 383 КАС України в справі №560/8161/23, оскільки не біли предметом спору у вказаному провадження. Крім того, даний спір виник після виготовлення оновленої довідки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року у справі №560/8161/23 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, виготовлену з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови №704, з зазначенням у ній відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі надбавки за особливості проходження служби і щомісячної премії, які встановлені для відповідної категорії військовослужбовців.

Надалі відповідачем виготовлено довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, в якій вказано відсотковий розмір надбавки за особливості проходження служби - 65 % та премії - 53 %.

Разом з тим, позивач не погоджується із числовим (грошовим) розміром вказаних складових грошового забезпечення, у зв`язку з чим звернувся з адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не уповноважений та не вправі установлювати розмір додаткових видів грошового забезпечення при формуванні довідки для перерахунку основного розміру пенсії позивача, а зобов`язаний сформувати довідку з урахуванням розміру додаткових видів грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців.

При цьому, оскаржені дії відповідача щодо не належного визначення у довідці усіх складових за нормами чинними станом на 01.01.2022, пов`язані з невиконанням судового рішення в адміністративній справі №560/8161/23 та належить до предмета її виконання.

Суд першої інстанції вказав, що процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Зазначені норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому, в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Отже, позов ОСОБА_1 фактично спрямований на виконання іншого судового рішення, а саме рішення суду у справі №560/8161/23.

Спірні правовідносини в цій справі між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, а тому, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та Кодексом адміністративного судочинства України. Однак, невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Таким чином, ініційований позивачем спір не може бути вирішеним як адміністративним судом, так і в інших судових юрисдикціях, оскільки стосується вимог про зобов`язання відповідача виконати у бажаний для позивача спосіб чинне рішення суду у справі №560/8161/23.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон №2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та частин першої, другої, четвертої статті 63 Закону №2262-XII.

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 63 Закону №2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 51 Закону №2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, визначений Порядком №45, згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як встановлено судом, Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 09 жовтня 2023 року у справі №560/8161/23 зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022, виготовлену з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови №704, з зазначенням у ній відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі надбавки за особливості проходження служби і щомісячної премії, які встановлені для відповідної категорії військовослужбовців.

На виконання рішення суду, відповідачем підготовлено та видано довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 від 08.12.2023, згідно якої складові грошового забезпечення встановлені в наступних розмірах: посадовий оклад (19 т.р.) 6150,00 грн, оклад за військовим званням 1980,00 грн, надбавка за вислугу років (50%) 4065,00 грн, надбавка за особливості проходження служби (65% від посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років) 5 635,50 грн, надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (10% від посадового окладу) 615,00 грн, надбавка за кваліфікаційну категорію (75 від посадового окладу) 430,50 грн, премія ( 53 % від посадового окладу) 2316,10 грн.

Тобто, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №560/8161/23 виконано відповідачем шляхом видачі оновленої довідки від 08.12.2023 із зазначенням відповідного відсоткового значення складових грошового забезпечення.

Згідно матеріалів справи, 27.12.2023 позивачем подано заяву до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій заявник просив підготувати та надати до пенсійного органу оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, з врахування рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №560/8161/23, в якій зазначити надбавку за особливості проходження служби 7926,75 грн та премію 3259,00 грн.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.01.2024 заявника повідомлено, що в межах асигнувань, що виділялись на утримання Збройних Сил України у 2018-2023 роках Міністерством оборони були встановлені оклади за військовим званням та посадові оклади за відповідними посадами, які визначені з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 у розмірі 1762 грн і станом на сьогодні не змінювались. Тобто, за відповідними посадами осіб, які проходять службу станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 у Збройних Силах України щомісячні додаткові види грошового забезпечення, в тому числі премія та надбавка за особливості проходження служби обчислювалися з посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначені з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018.

З огляду на викладене, апелянт вказує, що розмір надбавки за особливості проходження премії (саме математичний розрахунок, а не відсоткове значення), відповідачем визначено невірно, оскільки під час виконання рішення суду вказані складові були розраховані, виходи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 у розмірі 1762 грн, а не станом на 01.01.2022.

Однак, надаючи оцінку вказаному, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії відповідача щодо неналежного визначення у довідці усіх складових за нормами чинними станом на 01.01.2022, пов`язані з невиконанням судового рішення в адміністративній справі №560/8161/23 та належить до предмета її виконання.

Отже, спірні правовідносини в даній справі між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, а тому, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та Кодексом адміністративного судочинства України. Однак, невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження, оскільки заявлений позов фактично спрямований на виконання судового рішення в іншій адміністративній справі.

Доводи апелянта стосовно того, що судовим рішенням у справі №560/8161/23 не визначено розміру надбавки за особливості проходження служби та премії, колегія суддів не бере до уваги, оскільки судом у вказаній справі встановлено розрахункову величину (розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022), яка підлягає застосуванню при визначенні розміру посадового окладу та окладу за військове звання, відповідно з якого в подальшому здійснюється обрахунок надбавки за вислугу років та премії.

Отже, оскільки фактично позивач не погоджується з розрахунковою величиною, яка застосована відповідачем під час видачі оновленої довідки про грошове забезпечення на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №560/8161/23, правильним є висновок суду першої інстанції, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого судового провадження, а стосуються питання виконання рішення суду у справі №560/8161/23.

Так, у постанові від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) Верховний Суд звертав увагу, що статті 382 і 383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з іим апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Смілянець Е. С. Драчук Т. О.