Справа № 460/10319/24
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2024 року м. Рівне №460/10319/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо розгляду заяв про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 12.04.2024, від 17.06.2024, від 18.07.2024, від 12.08.2024 та зобов`язання вжити заходів для розгляду цих заяв і прийняти рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є аспірантом Українського державного університету науки і технологій, навчається за власні кошти на денній формі за спеціальністю 275-Транспортні технології на кафедрі транспортного сервісу та логістики, що підтверджується наказом № 1097ст від 29.11.2023. Період навчання визначено з 1 грудня 2023 року по 30 листопада 2027 року, що підтверджується довідкою Українського державного університету науки і технологій № 14.1-36/017 від 3 квітня 2024 року та довідкою Єдиної державної електронної бази з питань освіти №72995 від 13.06.2024 (далі - довідка ЄДЕБО). При цьому позивач також є військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим йому видано військово-обліковий документ - військовий квиток серії НОМЕР_1 від 05.06.2007. Водночас, позивач вказує на те, що 15.04.2024 він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про оформлення йому довідки про відстрочку від призову на військову службу на підставі статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» із додатками. Позивач стверджує, що вказана заява була підписана та подана ним особисто через канцелярію до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , однак станом на день подання позовної заяви рішення за результатами її розгляду до нього не надходило. Позивач зазначає, що в подальшому звертався до відповідача на ім`я голови комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 із заявами про надання відстрочки, до яких долучав копію довідки ЄДЕБО від 13.06.2024 №72995. У зв`язку з наведеним позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не прийняття відповідного рішення за результатами розгляду його заяви протиправною та просить зобов`язати відповідача розглянути його заяви від 12.04.2024, 17.06.2024, 18.07.2024, 12.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, прийняти рішення у порядку й у строки визначені законодавством України.

Ухвалою суду від 11.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позов. На обґрунтування заперечення відповідач зазначає, що на виконання вимог законодавства 30.04.2024 відповідачем було надано відповідь позивачу з роз`ясненням про продовження строків розгляду його заяви, а 14.05.2024 надано відповідь на його звернення з роз`ясненням стосовно порушень правил військового обліку, яку надіслано засобами поштового зв`язку, окрім цього було надано відповіді у яких роз`яснено порядок подання заяви для отримання відстрочки та процедуру її розгляду, а тому вважає, що у його поведінці відсутня бездіяльність, оскільки відповідачем були надані відповіді позивачу на його заяву і просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій підтримав позицію викладену в позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

З урахуванням вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши наявні у справі матеріали, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги і заперечення, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, що враховані судом при вирішення спору по суті.

Позивач 15.04.2024 подав до відповідача заяву про оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу на підставі статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, яка зарахована на навчання до аспірантури.

До вказаної заяви ним було додано засвідчені належним чином копії: паспорта та РНОКПП заявника, договору на підготовку аспіранта/докторанта №А37-124 від 01.12.2023, довідки, що підтверджує навчання в аспірантурі від 03.04.2024 № 14.1-36/017, наказу про зарахування на навчання №1097ст від 01.11.2023, квитанції про оплату навчання від 29.03.2024 та Додатку до наказу про зарахування на навчання форми №Н-1.03.2.

Зазначену заяву з додатками позивач особисто подав через канцелярію ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відтиском штемпеля вхідної документації з № 8130.

16.05.2024 представник позивача звернулася до відповідача із адвокатським запитом, в якому просила повідомити про результати розгляду його заяви від 15.042024.

Листом від 20.05.2024 № 5/5666 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, повідомив, що на заяву ОСОБА_2 про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації надіслано відповідь від 14.05.2024 № 5/5414, згідно якої ОСОБА_1 повідомлено про те, що у зв`язку із порушенням ним п.11 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 27 березня 2024 року документи щодо розшуку з метою адміністративного затримання та примусового доставлення до Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області. У зв`язку з чим запропоновано добровільно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою складення відповідного протоколу.

У позовній заяві позивач стверджує про те, що він не отримав від відповідача письмової відповіді на його заяву від 15.04.2024.

З доданих відповідачем до відзиву копій документів суд встановив, що за результатами розгляду заяви позивача від 15.04.2024 відповідач у своєму листі від 30.04.2024 № 5/4884 адресованому для позивача, зазначив про те, що у зв`язку із великою кількістю звернень громадян ІНФОРМАЦІЯ_2 не має змоги надати відповідь на Ваш запит негайно і потребує додаткового уточнення даних. Відповідь на Ваш запит буде надана протягом 30 днів з дати звернення. У листі від 14.05.2024 № 5/5414, відповідач зазначив про те, що у зв`язку із порушенням позивачем п.11 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 27 березня 2024 року документи щодо розшуку з метою адміністративного затримання та примусового доставлення до Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області. У зв`язку з чим пропонуємо добровільно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою складення відповідного протоколу».

Однак, з наданих відповідачем для суду копій документів встановлено, що серед них відсутні будь-які докази надсилання листів від 30.04.2024 №5/4884 та від 15.05.2024 №5/5414 для позивача засобами поштового зв`язку або іншим передбаченим законом способом або вручення їх особисто позивачу чи його уповноваженому представнику.

З наявного в матеріалах справи листа Рівненського районного управління поліції ГУ НП в Рівненській області від 14.06.2024, на адвокатський запит представника позивача повідомлено, що 18.04.2024 ОСОБА_1 був знятий з обліку за категорією "особа, яка вчинила правопорушення, передбачені статтею 210, 210-1 КУпАП" на підставі звернення ІНФОРМАЦІЯ_5 у зв`язку з доставленням до ІНФОРМАЦІЯ_5 . За даними БД "Розшук" в системі ІПНП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у державному розшуку станом на 14.06.2024 не перебуває.

В подальшому, 17.06.2024 позивач подав до відповідача заяву про оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, яка зарахована на навчання до аспірантури. До вказаної заяви позивач додав засвідчену копію довідки про здобувача освіти за даними Єдиної електронної бази з питань освіти.

Зазначену заяву з додатком позивач надіслав цінним листом з описом вкладення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (номер поштового відправлення 626) на поштову адресу відповідача. Вказаний цінний лист із заявою позивача відповідач отримав 19.06.2024, що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» про вручення поштового відправлення номер 626.

З доданих відповідачем до відзиву копій документів суд встановив, що за результатами розгляду заяви позивача від 17.06.2024 відповідач у своєму листі від 11.07.2024 №1/8888, адресованому для позивача, зазначив про те, що для вирішення питання з надання та оформлення у встановленому законом порядку відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації потрібно особисто прибути і подати відповідну заяву маючи із собою військово-обліковий документ і паспорт та роз`яснив передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 порядок розгляду заяв про надання відстрочки від призову.

18.07.2024 позивач подав до відповідача адресовану голові комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, яка зарахована на навчання до аспірантури. До вказаної заяви позивач додав засвідчену копію довідки про здобувача освіти №72995 від 13.06.2024 року за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Зазначену заяву з додатком позивач надіслав цінним листом з описом вкладення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (номер поштового відправлення 270) на поштову адресу відповідача. Вказаний цінний лист із заявою позивача відповідач отримав 22.07.2024, що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» про вручення поштового відправлення номер 270.

З доданих відповідачем до відзиву копій документів суд встановив, що за результатами розгляду заяви позивача від 18.07.2024 відповідач у своєму листі від 29.07.2024 №1/10502, адресованому для позивача, зазначив про те, що для вирішення питання з надання та оформлення у встановленому законом порядку відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації потрібно особисто прибути і подати відповідну заяву маючи із собою військово-обліковий документ і паспорт та роз`яснив передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 порядок розгляду заяв про надання відстрочки від призову.

12.08.2024 позивач подав до відповідача адресовану голові комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як особі, яка зарахована на навчання до аспірантури. До вказаної заяви позивач додав засвідчену копію довідки про здобувача освіти №72995 від 13.06.2024 року за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти.

Зазначену заяву з додатком позивач надіслав цінним листом з описом вкладення засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (номер поштового відправлення 624) на поштову адресу відповідача. Вказаний цінний лист із заявою позивача 30.08.2024 повернутий відправнику, що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» про вручення поштового відправлення номер 624 відправнику.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду вищевказаних заяв, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу приписів статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і триває на цей час.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII).

В статті 1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-XII визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Водночас статтею 23 Закону №3543-XII передбачено відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

1) заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку;

2) визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії);

3) жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці;

4) жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України;

5) жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років;

6) жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину, хвору на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

7) жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи;

8) усиновлювачі, на утриманні яких перебуває дитина (діти), яка (які) до моменту усиновлення була (були) дитиною-сиротою (дітьми-сиротами) або дитиною (дітьми), позбавленою (позбавленими) батьківського піклування, віком до 18 років, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, на утриманні яких перебуває дитина-сирота (діти-сироти) або дитина (діти), позбавлена (позбавлені) батьківського піклування, віком до 18 років;

9) зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду;

10) опікун особи, визнаної судом недієздатною;

11) які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

12) які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у особи з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів;

13) які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю;

14) члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи;

15) жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років і чоловіка (дружину), який (яка) проходить військову службу за одним із видів військової служби, визначених частиною шостою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

16) керівники міністерств та їх заступники, керівники державних органів, органів державного управління, юрисдикція яких поширюється на всю територію України;

17) народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим;

18) судді, судді Конституційного Суду України, члени Вищої ради правосуддя, члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівник служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступник, дисциплінарні інспектори Вищої ради правосуддя;

19) Уповноважений Верховної Ради України з прав людини;

20) Голова та інші члени Рахункової палати;

21) працівники органів військового управління (органів управління), військових частин (підрозділів) Міністерства оборони України, Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, апарату Міністерства внутрішніх справ України та експерти установ експертної служби Міністерства внутрішніх справ України;

22) дипломатичні службовці, які займають дипломатичні посади, Міністерства закордонних справ України, а також особи, які мають дипломатичний ранг Надзвичайний і Повноважний Посол;

23) державні службовці, які готують висновки до проектів нормативно-правових актів, проводять їх фахову, наукову, юридичну експертизу та/або експертизу прийнятих нормативно-правових актів, державні службовці, які безпосередньо виконують функції із забезпечення кібербезпеки, кіберзахисту та безпеки інформаційних технологій, роботи з розроблення програмного забезпечення, адміністрування баз даних, впровадження та підтримки новітніх інформаційно-комунікаційних технологій в органах, що забезпечують діяльність Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України;

24) інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.

Особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в пунктах 3-15 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII, у вказаний період можуть бути прийняті на військову службу за контрактом.

Приписами частини 3 статті 23 Закону №3543-XII передбачено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також:

1) здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури;

2) наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів фахової передвищої освіти, професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки;

3) жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час проведення антитерористичної операції з числа: військовослужбовців або працівників утворених відповідно до законів України військових формувань, що захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення; працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції та загинули або пропали безвісти під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення; осіб, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів; осіб, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів і виконували завдання антитерористичної операції у взаємодії з утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами;

4) жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану;

5) члени сімей (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) осіб, яким посмертно присвоєно звання Герой України за громадянську мужність, патріотизм, героїчне відстоювання конституційних засад демократії, прав і свобод людини, самовіддане служіння Українському народові, виявлені під час Революції Гідності (листопад 2013 року - лютий 2014 року).

Особи, зазначені у пунктах 1-5 частини 3 статті 23 Закону №3543-XII, у зазначений період можуть бути прийняті на військову службу за контрактом. Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації до досягнення 25-річного віку військовозобов`язані, які пройшли базову загальновійськову підготовку відповідно до статті 10-1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" чи базову військову службу. Такі особи у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їх згодою. Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані з числа громадян, які проходили військову службу та були звільнені зі служби у запас у зв`язку із звільненням з полону. Такі особи можуть бути призвані на військову службу за їх згодою. Перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що Законом №3543-XII визначений перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову під час мобілізації є вичерпний та у кожному конкретному випадку особам, які не підлягають призову, або підпадають під умови відстрочки слід надати той обсяг документів, який підтвердить існування обставин, достатніх для того, щоб уповноважений суб`єкт владних повноважень міг прийняти відповідне рішення.

В ході розгляду справи з наявних у ній матеріалів суд встановив, що позивач вважає, що має право на відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону №3543-XII як особа, яка зарахована на навчання до аспірантури, у зв`язку з чим він звернувся до відповідача із відповідною заявою, а в подальшому до відповідача в особі голови комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», у пункті 12 Прикінцевих та перехідних положень якого визначено, що військово-обліковий документ, що визначає належність його власника до військового обов`язку, виданий до дня набрання чинності цим Законом, є чинним та не потребує обов`язкової заміни у випадку (з підстав) затвердження органом державної влади нової форми військово-облікового документа.

Водночас 18.05.2024 також набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560), який серед іншого визначає також алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки.

Відповідно до пунктів 56 та 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з пунктом 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (пункт 59 Порядку №560).

Відповідно до пункту 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Отже, наведеними нормами визначено, що військовозобов`язаний має право на особисте подання на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяви за встановленою формою з доданими до неї документами, які підтверджують право на відстрочку, а комісії, утворені при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період зобов`язані, зокрема, вивчити отриману заяву та додані до неї документи, оцінити законність підстав для надання відстрочки, й фактично розглянути такі документи протягом семи днів з дати їх надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. Така комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, що оформляються протоколом. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за встановленою формою.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини 1, пунктах 3, 4, 5 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Зазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено також додаток 5 до Порядку №560, яким є Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Додатком 5 до Порядку №560 визначено вичерпний перелік документів, які дають право на відстрочку особам, зарахованим на навчання до інтернатури (аспірантури), а саме: довідка про здобувача освіти, сформована в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, або довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури та довідка закладу охорони здоров`я про місце роботи на посаді лікаря-інтерна.

Вказаний перелік є вичерпним та не передбачає подання інших документів в обов`язковому порядку.

Як встановлено з наявних у справі матеріалів, заяви позивача від 15.04.2024, від 17.06.2024 та від 18.07.2024 та додані до них документи по суті поставленого позивачем питання відповідачем фактично не були розглянуті, а листами повідомлено позивача про необхідність особистої подачі заяви.

Встановлені обставини справи доводять, що відповідачем за результатами розгляду заяв позивача не прийнято відповідного рішення та не оформлено для позивача відстрочки від призову під час мобілізації або обґрунтованої відмови в її наданні. Роз`яснення відповідача про необхідність особистої подачі заяви та документів, які дають право на відстрочку від призову, не узгоджуються зі вказаними вище передбаченими законом підставами та способом дій такого суб`єкта владних повноважень щодо обов`язку винести акт владно-управлінського характеру (рішення).

Таким чином, у даних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, за результатами розгляду звернень військовозобов`язаних, що відповідно, входить до його виключної компетенції.

З урахуванням зазначеного, суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права повинен був прийняти рішення за наслідком розгляду цієї заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову, із зазначенням причин неврахування тих чи інших доказів.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач у відповідь на заяви позивача, не прийняв рішення за наслідком розгляду цих заяв про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову, а направив інформаційні листи, які не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, які породжують юридичні наслідки.

Cуд звертає увагу, що обов`язок "особисто подати", не є тотожним обов`язку "особисто прибути", при цьому ні Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу", ні Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", ні Порядок № 560 не зобов`язують військовозобов`язаного особисто прибувати до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для реалізації права на відстрочення від призову під час мобілізації з підстав, передбачених статтею 23 Закону № 3543-ХІІ.

Таким чином, відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на переконання суду, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Суд враховує, що бездіяльність - це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити.

У даному випадку вказана бездіяльність відповідача полягає у не прийнятті відповідного рішення за результатами розгляду заяв позивача від 15.04.2024, від 17.06.2024 та від 18.07.2024, що свідчить про її протиправність.

Разом з тим, суд звертає увагу, що поштове відправлення із заявою позивача від 12.08.2024 повернуте відправнику без вручення, що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта», а тому вимоги про визнання бездіяльності відповідача щодо її не розгляду та про зобов`язання розглянути останню до задоволення не підлягають.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Індивідуальний акт державного органу - це юридична форма рішення суб`єкта владних повноважень, виданого (прийнятого) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк і цей акт породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Відповідно до приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи те, що відповідач в установленому чинним законодавством порядку не розглянув по суті заяви позивача від 15.04.2024, від 17.06.2024 та від 18.07.2024 та не прийняв за результатами їх розгляду одного із передбачених Порядком №560 рішень, суд дійшов висновку, що відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності допущеної ним бездіяльності, а позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими і підлягають до задоволення частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяв ОСОБА_1 від 15.04.2024, від 17.06.2024 та від 18.07.2024 про надання довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як особі, зарахованій на навчання до інтернатури.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 розглянути заяви ОСОБА_1 від 15.04.2024, від 17.06.2024, від 18.07.2024 про надання довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як особі, яка зарахована на навчання до інтернатури, та прийняти рішення по суті порушеного у них питання, у порядку та строки, визначені законодавством України, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 21 листопада 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Суддя Н.С. Гудима