Справа № 380/5052/24
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року Справа № 380/5052/24 пров. № А/857/21670/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Львівського державного університету внутрішніх справ на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року (суддя Гулкевич І.З., м.Львів),-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року Львівський державний університет внутрішніх справ (далі Університет ВС) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просив стягнути кошти в сумі 89837,48 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд покликався на норми права щодо повторного прийняття особи на службу в поліцію, яка виключає обов`язок відшкодування витрат навчальному закладу. Натомість ОСОБА_1 зі служби в поліції при відрахуванні з навчального закладу не звільнялася, тому факту повторного прийняття на службу в поліцію не було. Відтак пункт 9 «Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 (далі Порядок №261), що виключає стягнення при поновленні на службі в поліції, застосовано неправильно.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подала.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що враховуючи положення пункту 9 Порядку № 261 відсутні підстави для відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі в розмірі 89837,48 грн, оскільки наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ГУНА) рядового поліції ОСОБА_1 призначено на посаду.

Такі висновки суду першої інстанції є помилковими, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що між ОСОБА_1 , ГУНП (далі - Замовник) та Університетом ВС (далі - Виконавець) укладено контракт №277/22 про здобуття освіти за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» у закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Контракт).

Згідно з пунктом 3 Контракту відповідач зобов`язувався, у разі дострокового розірвання контракту (відрахування з закладу вищої освіти), а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон).

Контракт набирає чинності з моменту його підписання і діє до 01.07.2028 року (пункт 5 Контракту).

Відповідно до наказу ректора Університету ВС від 29.01.2024 №110 о/с «Про особовий склад» (далі Наказ №110 о/с) ОСОБА_1 з 05.02.2024 відраховано з числа курсантів (за невиконання навчального плану (незадовільне складання іспиту протягом семестру)) та відряджено для подальшого несення служби до НП з 06.02.2024.

Згідно з довідкою-розрахунком №8 від 30.01.2024 витрати, пов`язані з навчанням відповідача в університеті з 29.08.2022 по 05.02.2024 становлять 89837,48 грн та складаються з таких витрат: грошове забезпечення 27371,51 грн; медичне забезпечення 410,00 грн; продовольче забезпечення 41055,78 грн; речове забезпечення 11201,72 грн; оплата комунальних послуг та спожитих енергоносіїв 9798,47 грн.

На адресу відповідача за №18/17 від 16.02.2024 направлялось претензію про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі.

28.02.2024 відправлена претензія була вручена особисто, що підтверджується роздруківкою із сайту АТ «Укрпошта».

Вказана претензія залишена без відповіді та реагування.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон.

Відповідно до норм частини першої, другої статті 48 Закону призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Накази про зарахування поліцейських курсантами, слухачами денної форми навчання до вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, є підставою для звільнення таких осіб зі штатних посад, які вони займають в органах (закладах, установах) поліції.

Згідно з частиною першою статті 63 Закону контракт про проходження служби в поліції - це письмовий договір, що укладається між громадянином України та державою, від імені якої виступає поліція, для визначення правових відносин між сторонами.

Контракт про проходження служби в поліції укладається з громадянами, які зараховані до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, - на час навчання (пункт 2 частини другої статті 63 Закону).

Відповідно до норм статті 63 Закону контракт є підставою для видання наказу про прийняття особи на службу в поліції та/або призначення її на відповідну посаду. Контракт про навчання укладається з громадянами, які зараховані до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, за умови досягнення такими особами 18-річного віку. Контракт про проходження служби в поліції укладається на підставах і в порядку, визначених Міністерством внутрішніх справ України. Типову форму контракту затверджує Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно з положеннями норм частини четвертої, п`ятої статті 74 Закону особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункту 1 Порядку №261, такий визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до пункту 2 Порядку №261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.

Пунктами 3 та 4 Порядку №261 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Відповідно до пункту 5 Порядку №261 у разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису МВС (пункт 7 Порядку №261).

Згідно з пунктом 8 Порядку № 261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Пунктом 9 Порядку № 261 визначено, що стягнення суми витрат припиняється в разі:

поновлення на навчанні особи, що була відрахована з вищого навчального закладу;

повторного прийняття особи на службу в поліцію.

Якщо таке поновлення здійснено після відкриття виконавчого провадження щодо відшкодування витрат, стягнення їх суми припиняється на підставі вимоги стягувача.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 261 у разі поновлення на навчанні та (або) на службі в поліції особи, що була відрахована з навчання чи звільнена із служби в поліції незаконно, відшкодовані особою витрати підлягають поверненню їй в повному обсязі на підставі судового рішення чи наказу.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм Закону №580-VIII та Порядку № 261, особа, яку відраховано з вищого навчального закладу зобов`язана відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі. При цьому припинення стягнення суми витрат у цьому випадку пов`язується із поновленням на навчанні особи, що була відрахована з вищого навчального закладу.

Також зобов`язана відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі особа, яка звільнилася із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів. При цьому припинення стягнення суми витрат у цьому випадку пов`язується із повторним прийняттям особи на службу в поліцію.

Таким чином, призначення наказом ГУНП від 14.02.2024 №86о/с «По особовому складу» рядового поліції ОСОБА_1 (0217574), яка прибула з Університету ВС поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП з 06.02.2024 не може вважатися повторним прийняттям на службу в поліцію після звільнення.

Враховуючи наведене та те, що ОСОБА_1 відраховано з вищого навчального закладу, вона зобов`язана відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі.

В підсумку, такі обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду та прийняття нової постанови про задоволення позову, з наведених вище підстав.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права (неправильне тлумачення), що призвело до безпідставної відмови у задоволенні позову, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 308, 311, 315-317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівського державного університету внутрішніх справ задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням особи у вищому навчальному закладі у розмірі 89837 (вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот тридцять сім) грн 48 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
С. М. Кузьмич