Справа № 756/7865/24
Суддя: Яценко Н. О.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

20.11.2024 Справа № 756/7865/24
Унікальний № 756/7865/24
Провадження № 2-а/756/100/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття адміністративного провадження,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року позивач через уповноваженого представника - адвоката Григораш К.М. звернувся до суду з вище зазначеним позовом в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову № 251 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 07.06.2024 у відношенні позивача було складено спочатку протокол № 251 про адміністративне правопорушення, а одразу після складання такого протоколу, на його підставі 07.06.2024 р. у відношенні позивача начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено Постанову № 251 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Позивач вважає дії посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_4 незаконними щодо порядку складання постанови, збору доказів складу адміністративного правопорушення, прав та свобод позивача під час провадження по з?ясуванню обставин події та притягненню до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Позивач перебував в ІНФОРМАЦІЯ_5 щодня в період часу з 20.05.2024 р. по 22.05.2024 р., вживав заходи щодо допуску його до працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 для здійснення оновлення його облікових даних, отримав такий допуск 22.05.2024 р., неодноразово повідомляв про наявність в нього повістки про його виклик, проте з незалежних від нього обставин (великі черги) та внаслідок діянь працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 не мав можливості своєчасно здійснити такі дії 20.05.2024 р. у зв`язку з бездіяльністю працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник позивача зазначає, що позивач фактично був прийнятий ІНФОРМАЦІЯ_4 22.05.2024 р. повідомляв відповідача про обставини його прибуття в період часу 20.05.2024 - 22.05.2024 р., а відповідно позивачем було дотримано вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (щодо явки протягом 7 днів та повідомлення про поважні причини, що перешкоджали його прийняттю ІНФОРМАЦІЯ_4 20 05.2024 р.).

3 огляду на викладене вище, фактично в діях позивача відсутній склад адміністративного порушення, зокрема суб?єктивної сторони, оскільки позивач фактично прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 як 20.05.2024 р. так і в подальшому 21-22.05.2024 р. для вчинення заходів, визначених у повістці, однак за незалежних від нього обставин та внаслідок діянь ІНФОРМАЦІЯ_3 , описаних вище, фактичне вчинення таких заходів не було здійснено.

За результатами автоматизованого розподілу на підставі протоколу матеріали адміністративного позову передано в провадження судді Яценко Н.О.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04.07.2024 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та залучено до участі в розгляді справи ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_7 отримавши позов 30.07.2024 року та відповідно 29.07.2024 року , не скористався правом надати відзив на позовну заяву в порядку ст. 47 КАС України, у встановлений судом 15-денний строк з дня отримання позову й ухвали про відкриття провадження.

Від відповідача Міністерства оборони України надійшов відзив в якому вважали себе неналежним відповідачем по справі. Також вважали , що постанова винесена відповідно до вимог законодавства. Так як, у разі отримання повістки про виклик до ТЦК та СП громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначений у ній місце та строк. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк , визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності ), визнаються : перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина , воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини , які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата , сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк , але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до ТЦК та СП , повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк , що не перевищує сім календарних днів.

Аналогічні за змістом положення також передбачено в Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 № 560. Просили відмовити в задоволенні позову.

Від представника позивача надійшла заява в якій просив суд вважати єдиним відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 07.06.2024 р. у відношенні позивача начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено Постанову № 251 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Як убачається із суті адміністративного правопорушення, 07.06.2024 р. о 09.45 год. гр. ОСОБА_1 порушив вимоги частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме 20.05.2024 не прибув по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Зі змісту позову слідує, що 17.05.2024 р. позивачем при перевірці його документів було отримано повістку № 120/МГ/69666, у відповідності до якої позивача було викликано до ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено термін прибуття 20.05.2024 р. о 09.00 год. за адресою АДРЕСА_1 . Позивач фактично прибув 20.05.2024 р. на визначений час за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_10 , перебував у вказаному ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом усього дня, включно до 20 год. 36 хв. та у зв`язку з незалежних від нього обставин не мав можливості здійснити дій, визначенні у повістці як мета його прибуття (першочергово звірки облікових даних). При підйомі у визначеному приміщенні до кабінету 617 , як про це вказано в повістці, його було зупинено працівником ІНФОРМАЦІЯ_3 , скеровано на перший поверх для здійснення реєстрації та повідомлено про необхідність попередньо здійснити запис в чергу та його його буде пропущено в порядку черговості.

За результатами запису позивача у наведену чергу орієнтовно в наведеному списку він був 236 за черговістю, посилається на те, що формування списків є внутрішнім , без їх реєстрації , а вже при досягненні черговості проходження, особі, що прибула до ІНФОРМАЦІЯ_3 видається реєстраційний талончик для проходження до працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому ОСОБА_1 перебував в ІНФОРМАЦІЯ_5 щодня в період часу з 20.05.2024 р. по 22.05.2024 р.. вживав заходи щодо допуску його до працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 для здійснення оновлення його облікових даних, отримав такий допуск лише 22.05.2024 р., неодноразово повідомляв про наявність в нього повістки про його виклик, проте з незалежних від нього обставин, а саме великі черги не мав можливості своєчасно здійснити такі дії 20.05.2024 р. При цьому повідомляв, що враховуючи те, що мати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_11 не може забезпечувати самостійно потребу , що підтверджено медичною документацією , в ході спілкування із працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 в каб. 602 щодо звірки облікових даних позивачем , також розглядалося питання щодо наявності у позивача права на відстрочку від мобілізації.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно із статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із частиною першою статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 293 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Так, статтею 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (частина перша вказаної статті КУпАП); повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (частина друга статті 210-1 КУпАП); вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період (частина третя статті 210-1 КУпАП).

Вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, який регулює процедуру мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері встановленого порядку управління.

Об`єктивна сторона виражається у порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу на порушення встановлених правил.

Суб`єктом правопорушення може бути лише призовник, військовозобов`язаний або резервіст.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно із абзацом 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 1 цієї статті визначені обов`язки громадян, а саме: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Пункт 3 стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» доручено місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу.

Згідно п. 79 постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (в редакції від 30.12.2022) районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, у тому числі організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Відповідно до пункту 56 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2002 №352, повістки громадянам можуть вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно статті 235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Згідно із частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суду не вдається встановити, що у діях, які кваліфіковані відповідачем за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є склад правопорушення, адже відповідачем не надано до суду жодних додатків до оскаржуваної постанови, які підтверджували б зазначені в ній обставини, а саме не прибуття ОСОБА_1 20.05.2024 по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_3 , натоміть позивач доводив суду , що перебував в ІНФОРМАЦІЯ_5 щодня в період часу з 20.05.2024 р. по 22.05.2024 р., вживав заходи щодо допуску його до працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 для здійснення оновлення його облікових даних, однак отримав такий допуск лише 22.05.2024 р., що підтверджується реєстраційним талончиком (а.с. 26) через незалежні від нього обставини, а саме великі черги.

Таким чином, ОСОБА_1 повідомляв відповідача про обставини його прибуття в період часу 20.05.2024 - 22.05.2024 р. р., а відповідно позивачем було дотримано вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (щодо явки протягом 7 днів та повідомлення про поважні причини, що перешкоджали його прийняттю ІНФОРМАЦІЯ_4 20.05.2024 р.). В своїх письмових поясненнях у оскаржуваній постанові позивач також посилався на те, що 20.05.2024 року прибув до ТЦК і отримав талончик на прийом на 22.05.2024 р. на , що було відмічено в книзі обліку, проте відповідач з даного приводу ніяких заперечень суду не надав.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

В порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином. За таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи те, що позивач просить єдиним відповідачем у межах даної справи вважати ІНФОРМАЦІЯ_9 , суд вирішує спір з урахуванням позиції позивача.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд доходить висновку про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення № 251 від 07 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України є протиправною, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Керуючись статтями 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною, скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття адміністративного провадження - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 251 від 07 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 20 листопада 2024 року.

Суддя Н.О. Яценко