Справа № 191/4460/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 191/4460/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 в адміністративній справі №191/4460/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд,-

В С Т А Н О В И В:

06.10.2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій він просить скасувати постанову старшого лейтенанта поліції 3 батальйону, 2 роти Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області Козар Є.Ф. серії ЕАС №7296985 від 07.07.2023 року у справі про адміністративне правопорушення, за ч. 2 ст. 122 КУпАП, у якій вказано, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford Focus, днз НОМЕР_1 , 07.07.2023 року о 19 год. 43 хв. у м. Дніпро на проспекті Богдана Хмельницького, 24Б, проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора. Представник позивача посилається на те, що постанова винесена з порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, без участі ОСОБА_1 , без дотримання всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, не містить посилань на жодні належні та допустимі докази: відсутні свідки, показання технічних приладів та засобів, відсутній протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Про наявність постанови позивач дізнався через систему «Дія». Тому, з метою належного її отримання, за запитом представника позивача, вказану постанову направлено на його електронну пошту 29.09.2023 рокую. Представник позивача просить вважати причину пропуску строку на звернення з позовом до суду ОСОБА_1 поважною та поновити його, скасувати оскаржувану постанову, стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 в адміністративній справі №191/4460/23 позовну заяву задоволено. У поданій апеляційній скарзі Департамен патрульної поліції Національної поліції України, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки порушення позивачем п.8.7.3 «ґ» ПДР України зафіксовано на відео.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходив.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що що старшим лейтенантом поліції 3 батальйону, 2 роти Управління Патрульної поліції в Дніпропетровській області Козар Є.Ф. складено постанову серії ЕАС №7296985 від 07.07.2023 року у справі про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 , керуючого автомобілем Ford Focus, днз НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у сумі 510 грн. 00 коп., внаслідок проїзду 07.07.2023 року о 19 год. 43 хв. у м. Дніпро на проспекті Богдана Хмельницького, 24Б, перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора.

Постановляючи оскаржене рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірної постанови, оскільки інспектор безпідставно зупинив водія ОСОБА_1 , а при розгляді справи відносно нього допустив суб`єктивне тлумачення положень п.8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України, на власний розсуд, що стало наслідком безпідставного притягнення позивача до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Колегія суддів зазначає наступне.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 Кодексу адміністративного судочинства України). Речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи (Стаття 96 Кодексу адміністративного судочинства України). Крім того, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (стаття 99 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) також визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і третьою статті 122 Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідачем до суду першої інстанції на підтвердження обставини порушення позивачем ПДР надано відеозапис з бодікамери, яка використовується поліцейськими у відповідності до статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", згідно якої поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати фото- і відеотехніку, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Колегія суддів дослідила зазначений відеозапис, на якому обставина проїзду позивачем перехрестя на заборонений «жовтий» не зафіксована.

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху щодо проїзду світлофора, з`ясувавши, що фактично проїзд відбувся на миготливий «зелений» сигнал світлофору, що не є порушення ПДР України, а тому виключає підстави притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність порушення, у тому числі, проїзд на заборонний сигнал світлофора.

Відсутність обставини "проїзду" на заборонений сигнал світлофору виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 в адміністративній справі №191/4460/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 листопада 2024 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун