Справа № 520/12263/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 р. Справа № 520/12263/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І.) від 23.08.2024 року по справі № 520/12263/24

за позовом ОСОБА_1

до Начальника 85 військового представництва Міністерства оборони України (керівник - ОСОБА_2 ) , ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до начальника 85 військового представництва Міністерства оборони України (керівник - ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправні дії (бездіяльність) відповідача, яка полягає у відмові в реалізації, законного права ОСОБА_1 на отримання та нарахування (виплати) матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку із порушення стану здоров`я військовослужбовця, а саме: безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок захворювань серцево-судинної системи;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку із порушення стану здоров`я військовослужбовця, а саме: безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок захворювань серцево-судинної системи;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати і виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати частини грошового забезпечення за період з моменту звернення із рапортам позивача до відповідача 26.02.2024 р., по день фактичної виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення з одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб, утриманої з виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2024 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до начальника 85 військового представництва Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідач відмовляючи позивачу у виплаті матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових порушив його права. У відповідності до доручення Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд пунктом 6 встановлено порядок виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення виключно за наявності таких підстав (зокрема): порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В,С; безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем. Позивач вважає, що він має всі критерії для отримання зазначеної виплати. Вважає висновки суду, в частині того, що позивач не долучив до рапорту докази, що підтверджували початкову дату лікування та докази причинно-наслідкового характеру захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини, помилковими. Зазначає, що обов`язок позивача полягає лише у зверненні з рапортом про призначення йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а у разі якщо на думку відповідача позивачем не було додано відповідних медичних висновків (заключень) для прийняття рішення, відповідач повинен був письмово обґрунтувати свою відмову, що полягала у відсутності документів. Вказує, що лікування травми (поранення, каліцтва, контузії) військовослужбовця завершується у військовому лікувальному закладі. Лікування завжди завершується проходженням військовослужбовцем військово-лікарської експертизи для встановлення ступеня придатності до військової служби. Лікування позивача від 29.11.2023 фактично було завершено у військовому лікувальному закладі після проходження військовослужбовцем військово-лікарської експертизи, а саме з моменту встановлення ступеня придатності до військової служби, що підтверджується довідкою ВЛК від 14.02.2024 року.

Відповідачі правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач проходив службу на посаді начальника групи контролю якості 85 військового представництва Міністерства оборони України.

Позивач звернувся до начальника 85 військового представництва Міністерства оборони України із рапортом від 26.02.2024 року, в якому просив виплатити підполковнику ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення відповідно до розділу XXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 та пункту 6 окремого доручення Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд у зв`язку з хворобою.

До вказаного рапорту додано виписку із медичної карти стаціонарного хворого від 23.02.2024 № 1342 та довідку військово-лікарської комісії від 14.02.2024 № 182.

Згідно рапорту провідного інженера групи контролю 85 військового представництва Міністерства оборони України від 04.03.2024 року в наданих позивачем документах не підтверджено безперервне перебування на лікуванні більше 30 днів поспіль, умова яка зазначена в абзаці 8 пункту 6 окремого доручення Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд. Зазначено, що підстав для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в розмірі місячного грошового забезпечення підполковник ОСОБА_1 не має.

Наказом директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України за номером № 105 від 21.03.2024 року позивача відповідно до пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу звільнено з військової служби у відставку за підпунктом б (за станом здоров`я).

Наказом начальника 85 військового представництва № 46 від 04.04.2024 року позивача виключено із списків особового складу 85 військового представництва Міністерства оборони України.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що додані до рапорту позивача документи не підтвердили безперервного перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль). Тому у відповідача, під час розгляду рапорту позивача та доданих документів, були відсутні правові підстави визначені п.6 окремого доручення Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд для задоволення такого рапорту.

Так, постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. за № 704 визначено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (п.2). Додатком 1 до Постанови № 704 встановлено тарифну сітку розрядів та коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців із числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 5 вказаної вище Постанови було надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, і допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Розділом ХХ Інструкції № 200 врегульовано питання виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Так, пунктом першим встановлено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за рішенням командира військової частини надається в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі військової частини, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із чинним законодавством України на день звернення.

Розмір матеріальної допомоги визначається комісією на підставі інформації, наданої фінансовим відділенням (службою) військової частини про затверджений фонд грошового забезпечення та можливість проведення виплати. Склад комісії затверджується наказом командира військової частини.

Згідно з пунктом 2, матеріальна допомога надається на підставі рапорту в кожному конкретному випадку.

Рішення комісії оформлюється протоколом, який затверджується командиром військової частини, і разом з рапортами військовослужбовців передається до фінансового підрозділу для виплати матеріальної допомоги.

Матеріальна допомога військовослужбовцям надається за місцем штатної служби.

Аналізуючи викладене, варто зазначити, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців і входить до його складу. Цей вид грошового забезпечення надається військовослужбовцям у межах асигнувань, за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника).

При цьому, Законом № 2011-XII не визначено порядку та розміру виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а згідно ч. 4 ст. 9 цього Закону, Міністру оборони України надано повноваження стосовно визначення порядку виплати грошового забезпечення, в тому числі й матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Постановою № 704 і Інструкцією № 200 встановлено лише граничний розмір виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, який повинен не перевищувати місячного грошового забезпечення, а право керівників державних органів надавати військовослужбовцям матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань обмежене розміром асигнувань, що виділяються на утримання таких державних органів.

Таким чином, Законом № 2011-XII делеговано Міністру оборони України повноваження щодо визначення порядку виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, які обмежені лише граничним розміром такої виплати та розміром виділених асигнувань на утримання військовослужбовців.

Як слідує з матеріалів даної справи, позивачу матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2024 р. не виплачувалась.

Згідно рішення Міністра оборони України від 16.01.2024 № 183/уд матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав:

смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків;

поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану;

у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме:

онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія);

захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С;

безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;

сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Аналізуючи вищевказанее рішення Міністра оборони України, колегія суддів зазначає, що воно містить певний перелік підстав, які надають право військовослужбовцю на отримання ним матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Водночас, дане рішення не містить вичерпного переліку документів, які повинен надати військовослужбовець для підтвердження ним права на отримання такої допомоги.

Посилання позивача на те, що відповідач зобов`язаний надати розгорнуту відповідь про те, яких документів не вистачає для отримання такої допомоги є безпідставними.

Як підтверджується матеріалами справи, до рапорту додано виписку із медичної карти стаціонарного хворого від 23.02.2024 № 1342 та довідку військово-лікарської комісії від 14.02.2024 № 182.

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 14.02.2024 № 182 захворювання позивача пов`язані із захистом Батьківщини.

Водночас, у вказаній довідці не зазначено, що строк перебування позивача на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою склав більше 30 днів поспіль.

З виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1342 від 23.02.2024 р. встановлено, що строк лікування позивача визначено з 31.01.2024 р. по 23.02.2024 р. Тобто, згідно вказаної виписки лікування позивача склало менше 30 днів поспіль.

Стосовно посилання позивача на інформацію зазначену у виписці із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 19643 та свідоцтві про хворобу № 183 від 16.02.2024 р., як на підставу для виплати йому спірної матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, колегія суддів зазначає, що остання не долучалась ним до рапорту позивача від 26.02.2024, а тому не могла бути взята до уваги відповідачем.

У даній справі фактично оскаржується рішення відповідача щодо відмови у призначенні та виплати матеріальної допомоги на підставі рапорту позивача від 26.02.2024 р. та доданих до нього документів.

Щодо вимог позивача про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити нарахування та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 9 розділу XXIV Порядку виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Так, у задоволенні рапорту позивача було відмовлено, а тому начальником 85 військового представництва не було винесено наказу щодо виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Тому у ІНФОРМАЦІЯ_1 були відсутні правові підстави для виплати позивача спірної матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань.

Колегією суддів не встановлено протиправності дій відповідача, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2024 по справі № 520/12263/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов