Справа № 200/5476/24
Суддя: Крилова М.М.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року Справа№200/5476/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Крилової М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду, засобами поштового зв`язку, надійшов позов адвоката Гайтан К.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про:

- визнання дії військової частини, щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно протиправними;

- визнання дії військової частини, щодо невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік протиправними;

- визнання дії військової частини, щодо невиплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2024 рік протиправними;

- зобов`язання військову частину нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за неотримане речове майно;

- зобов`язання військову частину нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік;

- зобов`язання військову частину нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення за 2024 рік.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що на підставі наказу від 25.06.2024 року №562-ОС позивача з 01.06.2024 року було виключено зі списків особового складу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

Вказує, що 01.06.2024 року позивачем було подано рапорт на ім`я начальника НОМЕР_1 прикордонного загону зі проханням виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно у зв`язку із звільненням зі служби, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення. Проте грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у зв`язку із звільненням зі служби, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення відповідачем виплачено не було. Вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 15 серпня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, витребувано копії та докази.

26 серпня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що відповідно до до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30.05.2024 №595-ОС виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення сержанта ОСОБА_1 з 01 червня 2024 року.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 24.08.2024 №977-ОС внесено зміни до пункту 3 наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 30.05.2024 №595-ОС, стосовно виключення із списків особового складу та всіх видів забезпечення сержанта ОСОБА_1 , а саме абзац 3 викладено в новій редакції: «Допомога на оздоровлення за 2024 рік виплачена»

01.06.2024 сержант ОСОБА_2 звернувся з рапортом до командування військової частини НОМЕР_2 про нарахування та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з військової служби, матеріальної допомоги для розв`язання соціально-побутових питань, за невикористані дні щорічної та додаткової відпустки, грошової допомоги на оздоровлення.

13.06.2024 за результатами розгляду сержанту ОСОБА_3 надана відповідь, у які зазначалось, що останньому у відповідності до чинного законодавства буде нараховано та виплачено всі належні йому грошові компенсації.

Щодо виплати компенсації за неотримане речове майно вказує, що відповідно до довідки-розрахунок №13 від 29.05.2024 ОСОБА_1 передбачена виплата грошової компенсації замість належного до видачі речового майна за період проходження служби на суму 42 859,04 грн. Згідно розрахункового листа за червень 2024 року позивачу нараховано та виплачено компенсацію за неотримане речове майно в розмірі 42 859,04 грн.

Щодо виплати допомоги на оздоровлення за 2024 рік зазначає, що відповідно до розрахункового листа за лютий 2024 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено допомогу на оздоровлення в сумі 25 235,50 грн., на підставі наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28.02.2024 №222-ОС.

Щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік вказує, що матеріально допомога не є обов`язковою щорічною виплатою. Для її нарахування та виплат немає обов`язкових підстав.

02 вересня 2024 року від представника відповідача надійшла відповідь на відзив, в якій висловив свої заперечення стосовно наведених фактів в відповіді на відзив. В обгрунтування своєї позиції вказав, що відповідачем не надано належних доказів про перерахунок зазначених сум позивачу, окрім внутрішнього бухгалтерського розрахункового листа, який свідчить про нарахування таких коштів, а не їх сплату. Вказує, що позивач не отримував коштів, по яким йде спір, що підтверджується випискою по картковому рахунку з « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за період з 01.01.2022 року по 09.08.2024 року.

04 вересня 2024 року від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, які мотивовані тим, що твердження сторони позивача щодо відсутності зазначених надходжень у виписці з особистого банківського рахунку АТ «Ощадбанк» ( НОМЕР_3 ) є необґрунтованими. Вказує, що на даному рахунку немає жодних надходжень від військової частини НОМЕР_2 починаючи з червня 2022 року, відповідно позивач долучає виписку іншого банківського рахунку, який немає жодного відношення до спірних у цій справі правовідносин між позивачем та відповідачем. Відповідачем здійснено нарахування та виплату вищезазначених коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 . АТ «Ощадбанк» ( НОМЕР_4 ), на який здійснювався перерахунок коштів грошового забезпечення та інших видів винагород як за час проходження військової служби після травня 2022 року так і при здійсненні остаточного розрахунку з позивачем у зв`язку зі звільненням з військової служби та виключенням зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

04 вересня 2024 року від представника позивача надійшли пояснення по справі, у яких останній вказує, що овідка №13 від 29.05.2024 року є внутрішнім бухгалтерським документом, який свідчить тільки про нарахування даних виплат ОСОБА_1 , а не про їх сплату. Вказує, що відповідачем не надано жодного підтверджувального доказу саме сплати спірних коштів у відзиві на позовну заяву від 26.08.2024 року, також цієї інформації не міститься в запереченні на відповідь до відзиву від 03.09.2024 року.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року витребувано копії та докази.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2024 року повторно витребувано копії та докази.

Ухвалою суду від 07 листопада 2024 року витребувано у сторін копії та докази.

Ухвалою суду від 14 листопада 2024 року повторно витребувано копії та докази.

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_5 виданий Володарським РВ УМВС України в Донецькій області 16 травня 1996 року.

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_6 від 20.04.2023 року.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30.05.2024 року №595-ОС «Про особовий склад» сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 01.06.2024 року.

31 травня 2024 року сержантом ОСОБА_1 подано рапорт на ім`я начальника НОМЕР_1 прикордонного загону у якому просив: нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу у разі звільнення з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, матеріальну допомогу для розв`язання соціально-побутових питань, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки, грошову допомогу на оздоровлення без надання відпустки.

Листом від 13.06.2024 року №09/5990 відповідач надав відповідь на рапорт позивача від 01.06.2024 року та повідомив, що у відповідності до чинного законодавства буде нараховано та виплачено, зокрема: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в межах виділених асигнувань на 2024 рік; грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно у відповідності до вимог та строків, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно» в межах виділених бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених Адміністрацією Державної прикордонної служби України на 2024 рік. Також повідомлено, що допомога на оздоровлення за 2024 рік була нарахована та виплачена в лютому 2024 року.

19.06.2024 року лист відповідача від 13.06.2024 року №09/5990 був направлений позивача засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», проте вручений не був та повернувся до відповідача.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 13.06.2024 №659-ОС внесено зміни до пункту 3 наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 30.05.2024 №595-ОС та викладено в новій редакції:

«сержанта ОСОБА_4 (П-039058), інспектора прикордонної служби 3 категорії помічника гранатометника третього відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави другого відділу прикордонної служби (тип С) третьої прикордонної комендатури швидкого реагування, звільненого наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 25.05.2024 №562-ОС за підпунктом «б» (за станом здоров`я: за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, з 01 червня 2024 року.

Вислуга років на 01 червня 2024 року складає:

календарна: 13 років 08 місяців 06 днів;

пільгова: 10 років 11 місяців 18 днів;

всього: 24 роки 07 місяців 24 дні.»

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 24.08.2024 №977-ОС внесено зміни до пункту 3 наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 30.05.2024 №595-ОС, стосовно виключення із списків особового складу та всіх видів забезпечення сержанта ОСОБА_1 , а саме абзац 3 викладено в новій редакції:

«Допомога на оздоровлення за 2024 рік виплачена».

Підстава: службова записка головного бухгалтера начальника фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) від 23.08.2024 року №09/43008/24-Вн.

Згідно з розрахунковим листом за лютий 2024 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 25 235,50 грн.

Згідно з розрахунковим листом за червень 2024 року ОСОБА_1 нарховано та виплачено компенсацію за неотримане речове майно у розмірі 42 216,15 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд зазначає наступне.

Частиною 2ст. 19 Конституції України Передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян, які знаходяться на службі в Збройних Силах України і інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.

Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (в редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до абз. 2 ч. 1ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу»(далі - Закон №2232-ХІІ).

Частиною 6ст. 26 Закону №2232-ХІІ визначено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок №178).

Відповідно до п. 2-3 Порядку №178, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

За приписами п. 4 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком (п. 5 Порядку №178).

Таким чином, військовослужбовцям гарантується грошова компенсація за неотримане речове майно у разі звільнення з військової служби. Зазначені гарантії реалізуються виключно відповідним зверненням (рапортом) військовослужбовця на підставі наказу, у тому числі, командира (начальника) військової частини про розмір грошової компенсації згідно довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Частиною 3 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Аналогічні положення містяться в п. 1 розд. 6 гл. IV Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 року № 558 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 року за № 854/32306), згідно з яким військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за рішенням начальника (командира) органу Держприкордонслужби може надаватися у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу Держприкордонслужби, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (далі - матеріальна допомога) в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за №854/32306, затверджена Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі також - Інструкція № 558).

Пунктом 2 Розділу I Інструкції №558 визначено, що у цій Інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня i вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премій); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Місячне грошове забезпечення складається із основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Згідно з пунктом 1 глави 6 Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань розділу IV Порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення Інструкції № 558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за рішенням начальника (командира) органу Держприкордонслужби може надаватися у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу Держприкордонслужби, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (далі - матеріальна допомога) в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Розмір матеріальної допомоги щороку встановлюється Адміністрацією Держприкордонслужби виходячи з наявного фонду грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 2 глави 6 Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань розділу IV Порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення Інструкції № 558 матеріальна допомога надається військовослужбовцю на підставі рапорту, який подається за командою. Питання щодо виплати матеріальної допомоги військовослужбовцям розглядаються комісією, склад якої затверджується наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби. Рішення комісії оформлюється протоколом, який затверджується начальником (командиром) органу Держприкордонслужби, і разом з рапортами військовослужбовців передається до фінансово-економічного підрозділу для виплати матеріальної допомоги. Матеріальна допомога військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби або органом, у якому військовослужбовець перебуває на фінансовому забезпеченні.

Розмір матеріальної допомоги визначається на день затвердження протоколу (пункт 3 глави 6 Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань розділу IV Порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення) Інструкції № 558.

Згідно із підпунктом 2 пункту 6 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України №22-ОС від 05.01.2024 "Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України у 2024 році" начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби, ректору Національної академії, начальнику Державного ліцею-інтернату, які згідно з повноваженнями мають право видавати накази по особовому складу, забезпечити виплату (надання): матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 150 відсотків окладу за військовим званням та допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Таким чином, у 2024 році матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань становить 150% від окладу за військовим званням.

Згідно пунктів 1, 2 глави 7 розділу ІV Інструкції №558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) один раз на рік надається допомога для оздоровлення (далі - допомога) в розмірі місячного грошового забезпечення.

Допомога надається військовослужбовцям за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникові (командирові) - на підставі наказу начальника вищого рівня із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Відповідно до пункту 3 глави 7 розділу ІV Інструкції №558 особам офіцерського складу, прийнятим на військову службу за контрактом, а також призваним на військову службу за призовом або на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, громадянам, яких прийнято на військову службу за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу, а також призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період допомога для оздоровлення надається в разі, якщо в році її отримання військовослужбовець має право на щорічну основну відпустку незалежно від її тривалості.

Згідно з абз. 2 п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби, що затверджено указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Щодо виплати компенсації за неотримане речове майно.

Обгрунтовуючи протиправність дій відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно, позивач вказує, що звертався до відповідача із відповідним рапортом про виплату компенсації за неотримане речове майно, проте такої виплати проведено не було.

У свою чергу, Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог вказує, що позивачу було нараховано та виплачено компенсацію за неотримане речове майно в розмірі 42 859,04 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30.05.2024 року №595-ОС «Про особовий склад» сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 01.06.2024 року.

01.06.2024 року сержантом ОСОБА_1 подано рапорт на ім`я начальника НОМЕР_1 прикордонного загону у якому просив, зокрема, нарахувати та виплатити компенсацію за неотримане речове майно.

Листом від 13.06.2024 року №09/5990-24 відповідач надав відповідь на рапорт позивача від 01.06.2024 року та повідомив, що грошова компенсація за неотримане речове майно буде нарахована та виплачена у у відповідності до вимог та строків, передбачених поставою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно» в межах виділених бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених Адміністрацією Державної прикордонної служби України на 2024 рік.

Згідно з довідкою-розрахунком № 13 від 29.05.2024 року на виплату грошової компенсації замість належного до видачі речового майна за період проходження військової служби ОСОБА_1 розмір компенсації склав 42 216,15 грн.

Як зазначив Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 200/1873/19-а, чинне законодавство передбачає обов`язок виплатити військовослужбовцю, який звільняється зі служби, грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно на день виключення зі списків особового складу військової частини.

Відповідно до розрахункового листа за червень 2024 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено компенсацію за неотримане речове майно у розмірі 42 216,15 грн.

Також, факт виплату позивачу компенсації за неотримане речове майно підтверджується платіжною інструкцією №3552 від 19.06.2024 року та випискою по банківському рахунку Військової частини НОМЕР_2 НОМЕР_7 згідно з яким кошти у розмірі 42 216.15 перераховано на банківський рахунок НОМЕР_4 .

Оскільки, при звільненні позивача з військової служби та його виключення зі списків особового складу Військовою частиною НОМЕР_2 було виплачено грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, на підставі поданого позивачем рапорту, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

У позовній заяві позивач вказує, що звертався до відповідача із відповідним рапортом про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, проте такої виплати проведено не було.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що матеріально допомога не є обов`язковою щорічною виплатою. Для її нарахування та виплат немає обов`язкових підстав. Відповідно невиплата матеріальної допомоги не може вважатись протиправною дією.

Судом встановлено, що 01.06.2024 року сержантом ОСОБА_1 подано рапорт на ім`я начальника НОМЕР_1 прикордонного загону у якому просив, зокрема, нарахувати та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Відповідач листом від 13.06.2024 року №09/5990-24 повідомив, що позивачу буде нараховано та виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в межах виділених асигнувань на 2024 рік.

Ухвалою суду від 07.11.2024 витребувано у відповідача:

- належним чином засвідчені докази відсутності бюджетних асигнувань для виплати матеріальної допомоги від Адміністрації Державної прикордонної служби станом на день виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу НОМЕР_8 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 );

- інформацію, чи виділено такі асигнування на 2024 рік; інформацію щодо розміру матеріальної допомоги, встановленого на 2024 рік Адміністрацією Держприкордонслужби, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на 2024 рік, з наданням відповідних доказів (протоколи, накази, кошториси, тощо);

- чи розглядалося питання щодо виплати матеріальної допомоги ОСОБА_1 комісією, склад якої затверджено наказом начальника (командира) органу Держприкордонслужби, якщо так - чи складався за наслідками такого розгляду протокол;

- копію наказу АДПСУ №22-ОС від 05.01.2024 "Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України у 2024 році".

Ухвалою суду від 14.11.2024 року повторно витребувано у відповідача докази та інформацію.

На виконання вимог ухвал суду від 07.11.2024 та від 14.11.2024 відповідачем 18.11.2024 надано суду:

Витяг з протоколу засідання комісії по розгляду звернень військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань від 13.11.2024 року №09/59958/24-Вн відповідно до якого прийнято рішення щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в сержанту ОСОБА_1 у розмірі 1110,00 грн;

наказ АДПСУ №22-ОС від 05.01.2024 "Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України у 2024 році";

виписки з рахунку Військової частини НОМЕР_2 за 01.06.2024 року (вхідний залишок по КВЕК 2112 3656,92 Кр), за 01.10.2024 року (вхідний залишок по КВЕК 2112 376,91 Кр), за 01.11.2024 року (вхідний залишок по КВЕК 2112 4,91 Кр).

Як вже було зазначено, згідно із підпунктом 2 пункту 6 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України №22-ОС від 05.01.2024 "Про грошове забезпечення (заробітну плату) військовослужбовців (працівників) Державної прикордонної служби України у 2024 році" начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби, ректору Національної академії, начальнику Державного ліцею-інтернату, які згідно з повноваженнями мають право видавати накази по особовому складу, забезпечити виплату (надання): матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 150 відсотків окладу за військовим званням та допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Позивач звернувся з рапортом про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань 01.06.2024, тобто після видання Адміністрацією ДПСУ наказ від 05.01.2024 № 22-ОС.

У поясненнях від 18.11.2024 року відповідач вказав, що станом на 16.11.2024 військовій частині НОМЕР_2 виділено асигнування для виплати військовослужбовцям НОМЕР_1 прикордонного загону матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Згідно з Витягом з протоколу засідання комісії по розгляду звернень військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань від 13.11.2024 року №09/59958/24-Вн прийнято рішення щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік в сержанту ОСОБА_1 у розмірі 1110,00 грн.

Отже, Військовою частиною НОМЕР_2 розглянуто рапорт позивача від 01.06.2024 року в частині виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та протоколом засідання комісії від 13.11.2024 року №09/59958/24-Вн прийнято рішення щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік сержанту ОСОБА_1 у розмірі 1110,00 грн.

З огляду на наведене, рапорт ОСОБА_1 від 01.06.2024 розглянуто відповідачем у відповідності з вимогами глави 6 Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань розділу IV Порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за №854/32306, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо нарахування та виплати допомоги на оздоровлення за 2024 рік.

Позивач вказує, що у 2024 році йому не було нараховано та виплачено допомогу на оздоровлення. Крім того, у наказі начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30.05.2024 року №595-ОС зазначено, що допомога на оздоровлення за 2024 не виплачена.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву вказує, що на підставі наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28.02.2024 №222-ОС та відповідно до розрахункового листа за лютий 2024 року ОСОБА_1 нараховано та виплачено допомогу на оздоровлення в сумі 25 235,50 грн.

Судом встановлено, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28.02.2024 №222-ОС «Про виплати особовому складу» наказано, зокрема, здійснити виплату допомоги для оздоровлення за 2022 2024 роки військовослужбовцям НОМЕР_1 прикордонного загону у розмірі місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовці мають право за займаними ними штатними посадами на день видання цього наказу та військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні в розмірі місячного грошового забезпечення, які отримували військовослужбовці за штатними посадами до зарахування в розпорядження, ураховуючи зміни у вислузі років і нормах грошового забезпечення, у тому числі зміни розмірів посадових окладів та окладу за військовим званням, згідно рапортів, відповідно до Додатку 2.

Як було зазначено, допомога на оздоровлення надається військовослужбовцям за їх рапортом за місцем штатної служби на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникові (командирові) - на підставі наказу начальника вищого рівня із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року виптребувано у позивача, зокрема, рапорт на підставі якого ОСОБА_1 було нараховано та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення у лютому 2024 року.

На виконання вимог ухвали суду, представником відповідача надано рапорт начальника лазне-прального комбінату відділення матеріального забезпечення солдата ОСОБА_5 на ім`я начальника відділення матеріального забезпечення лейтенанта ОСОБА_6 відповідно до якого позивач клопотав перед вищим командуванням, щодо нарахування та виплати допомоги на оздоровлення за 2024 рік.

Відповідно до розрахункового листа за лютий 2024 року ОСОБА_1 у лютому 2024 ркоу нараховано та виплачено матеріальну допомоги на оздоровлення за 2024 рік у розмірі 25 235,50 грн.

Враховуючи те, що позивачем було подано відповідний рапорт на виплату матеріальної допомоги на оздоровлення за 2024 рік та на підставі наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 28.02.2024 №222-ОС «Про виплати особовому складу» ОСОБА_1 було нараховано та виплачено матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі 25 235,50 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 24.08.2024 №977-ОС внесено зміни до пункту 3 наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 30.05.2024 №595-ОС, стосовно виключення із списків особового складу та всіх видів забезпечення сержанта ОСОБА_1 , а саме абзац 3 викладено в новій редакції: «Допомога на оздоровлення за 2024 рік виплачена».

Також, в даній справі наявний спір щодо належного банківського рахунку на який нараховувалось та виплачувалось ОСОБА_1 грошове забезпечення.

Позивач у відповідід на відзив на позовну заяву (02.09.2024) та у поясненнях по справі (04.09.2024) вказує, що відповідачем не надано жодного належного доказу про перерахунок спірних сум позивачу, окрім внутрішнього бухгалтерського розрахункового листа, який свідчить про нарахування таких коштів, а не їх сплату.

У свою чергу, відповідач, у запереченнях на відповідь на відзив (04.09.2024) та поясненнях (01.11.2024) зазначає, що твердження сторони позивача щодо відсутності зазначених надходжень у виписці з особистого банківського рахунку АТ «Ощадбанк» ( НОМЕР_3 ) є необґрунтованими, оскільки на даному рахунку немає жодних надходжень від військової частини НОМЕР_2 починаючи з червня 2022 року, відповідно позивач долучає виписку іншого банківського рахунку, який немає жодного відношення до спірних у цій справі правовідносин між позивачем та відповідачем.

Вказує, що відповідачем здійснено нарахування та виплату вищезазначених коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 . АТ «Ощадбанк» ( НОМЕР_4 ), на який здійснювався перерахунок коштів грошового забезпечення та інших видів винагород як за час проходження військової служби після травня 2022 року так і при здійсненні остаточного розрахунку з позивачем у зв`язку зі звільненням з військової служби та виключенням зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

На підтвердження своєї позиції позивачем надано виписку по картковому рахунку з «Ощадбанк», рахунок № НОМЕР_4 за період з 10.04.2023 року по 15.12.2023 року (далі Рахунок).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до розрахункових листів позивачу у лютому 2024 року здійснена виплата матеріальної допомоги на оздоровлення за 2024 рік, в червні 2024 року здійснено остаточний розрахунок при звільненні на банківський рахунок НОМЕР_4 .

З наявної виписки судом встановлено, що позивач у період з квітня 2023 року по грудень 2023 ркоу отримував грошове забезпечення саме на рахунок № НОМЕР_4 , проте докази отримання позивачем грошового забезпечення за період з січня 2024 року в даному рахунку відсутня, оскільки останній сформований за період з 10.04.2023 року по 15.12.2023 року.

Отже, наданими відповідачем доказми спростосвано доводи позивача, щодо невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно та матеріальної допомоги на оздоровлення за 2024 рік, оскільки останні були нараховані та виплачені на рахунок № НОМЕР_4 , який належить позивачу та на який нараховувалось та виплачувалось грошове забезпечення.

Посилання представника позивача на виписку з рахунку НОМЕР_3 судом не приймається, оскільки, як встановлено матеріалами справи, позивач грошове забезпечення з травня 2022 року на даний рахунок не отримував.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 139, 193, 242-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя М.М. Крилова