Справа № 360/946/24
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/946/24

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Смішливої Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Пономарьової О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів Панасенка Б.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання противоправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2024 року до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовною заявою ОСОБА_1 (далі позивачка) до Міністерства юстиції України (далі 1 відповідач), Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі 2 відповідач) в якій просить суд:

- визнати протиправними та скасувати накази Міністерства юстиції України від 01.08.2024 № 1345/к «Про звільнення» та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 02.08.2024 № 11/к «Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 01.08.2024 № 1345/к «Про звільнення»»;

- зобов`язати Міністерство юстиції України видати наказ про звільнення з посади начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 02.08.2024 відповідно до поданої заяви про звільнення від 30.07.2024 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку;

- зобов`язати Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 02.08.2024 по день фактичного розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі № 360/48/23 (залишеного в силі постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024) наказом Міністерства юстиції України «Про поновлення» від 20.05.2024 № 760/к позивачку поновлено на посаді начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі Східне МРУ м. Харків).

Враховуючи чисельні порушення роботодавцем вимог трудового законодавства, що унеможливлювали подальше проходження державної служби на займаній посаді, позивачкою 30.07.2024 була подана заява про звільнення з посади начальника Східного МРУ м. Харків на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України.

Листом Міністерства юстиції України від 01.08.2024 № 108900/14.3/31-24 на адресу позивачки направлено копію наказу Міністерства юстиції України від 01.08.2024 № 1345/к «Про звільнення».

Зі змісту вказаного наказу встановлено, що позивача звільнено «...з посади начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 02.08.2024 за власним бажанням відповідно до статті 38 Кодексу законів про працю України».

Крім того, у резолютивній частині наказу були відсутні відповідні структурні одиниці (пункти, частини), які містили б інформацію про прийняте суб`єктом призначення/ керівником державної служби рішення про виплату відповідно до статті 44 КЗпП України вихідної допомоги у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку, яка має бути виплачена працівникові, з яким припинено трудовий договір внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору, вчинення мобінгу (цькування) стосовно працівника або невжиття заходів щодо його припинення.

02.08.2024 Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) було видано наказ № 11/к «Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 01.08.2024 № 1345/к «Про звільнення».

Вказані накази позивач вважає незаконними, оскільки під час їх видання відповідачами не враховано, що у заяві про звільнення нею вказано на порушення законодавства про працю, а саме:

1) факт порушення Міністерством юстиції України законодавства про працю під час звільнення з посади начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків): підтверджено рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі № 360/48/23, залишеним в силі постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.05.2024, яким звільнення з посади визнано незаконним та поновлено мене на посаді;

2) факт порушення стосовно вимог частини восьмої статті 235 КЗпП України щодо незабезпечення негайного виконання рішення суду про поновлення незаконно звільненого працівника на роботі: підтверджується датою наказу Міністерства юстиції України № 760/к про поновлення на посаді начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) - 20 травня 2024 року, що виданий Міністерством юстиції України через 54 дні з дня ухвалення Луганським окружним адміністративним судом рішення від 27.03.2024 у справі № 360/48/23;

3) факт порушення положень Закону України «Про державну службу» в частині поновлення на посаді, яка не була передбачена структурою та штатним розписом Східного МРУ м. Харків у зв`язку з їх відсутністю на дату винесення наказу про поновлення: підтверджується листом Міністерства юстиції України від 06.06.2024 № 83636/ПІ-Ф-3619/16.1.1 та копіями структури та штатного розпису Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 11.07.2024 року № 2101/5;

4) факт порушення частини 2 статті 1, статті 8 Закону України «Про державну службу» в частині позбавлення позивача як державного службовця можливості здійснювати встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, неправомірного звуження кола посадових повноважень та обов`язків, які мають визначатися Законом, пунктом 10 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5, зареєстр. в МЮУ 23.06.2011 за № 759/19497 (зі змінами), та посадовою інструкцією начальника управління, до виконання повноважень голови комісії з реорганізації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо управління справами юридичної особи, передбачених пунктами 19-21 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074, що виходять за межі завдань та функцій міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції: підтверджується листом Міністерства юстиції України від 29.07.2024 № 106984/14.3/31-24;

5) факт порушення стосовно позивача вимог частини другої статті 235 КЗпП України щодо невиплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зокрема і в частині суми стягнення, допущеної до негайного виконання, стягнутого рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі № 360/48/23, підтверджується листом ГУ ДКСУ у Харківській області від 27.05.2024 № 04-22/3142 та листом ГУ ДКСУ у Сумській області від 31.07.2024 № 04-19-11/5349;

6) факт порушення статті 48 КЗпП України, статті 46 Закону України «Про державну службу», вимог Порядку обчислення стажу державної служби, затв. постановою КМУ від 25.03.2013 № 229, в частині нездійснення обліку трудової діяльності працівника в електронній формі: підтверджується відсутністю відповідних даних про поновлення на посаді в особистому кабінеті на порталі електронних послуг Пенсійного фонду України;

7) факт порушення статті 29 Закону України «Про оплату праці» щодо недоведення умов оплати праці при поновленні на посаді, у зв`язку з відсутністю штатного розпису Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на дату винесення наказу Міністерства юстиції України № 760/к від 20.05.2024 та наказу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 10/к від 23.05.2024: підтверджується відсутністю інформації про посадовий оклад у наказі МЮУ про поновлення на посаді, а також у листах Міністерства юстиції України від 22.05.2024 № 76821/14.3/31-24 та № 76824/14.3/31-24, Східного МРУ м.Харків від 23.05.2024 року № 56/10.1-38/24;

8) факт порушення роботодавцем вимог Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо нездійснення страхувальником-роботодавцем своєчасного та у повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску: підтверджується відсутністю відповідних даних про страховий стаж позивача за період з 02.01.2023 по дату подання цієї заяви в особистому кабінеті на порталі електронних послуг Пенсійного фонду України.

На думку позивача відповідач самостійно змінив підставу для звільнення, вказавши у наказі Міністерства юстиції України від 01.08.2024 № 1345/к «Про звільнення» формулювання правової підстави звільнення (стаття 38 КЗпП України, замість частини третьої статті 38 КЗпП України), що не відповідає змісту поданої заяви про звільнення, а також те, що вказаний наказ не містить норми щодо виплати вихідної допомоги, передбаченої статтею 44 КЗпП України, а наказ Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 02.08.2024 № 11/к «Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 01.08.2024 № 1345/к «Про звільнення»» є похідним від вищезазначеного наказу Міністерства юстиції України.

17 жовтня 2024 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, у якій з посиланням на положення статті 47 КАС України, сформульовано остаточні позовні вимоги, а саме:

- визнати протиправними та скасувати накази Міністерства юстиції України від 01.08.2024 № 1345/к «Про звільнення» та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 02.08.2024 № 11/к «Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 01.08.2024 року № 1345/к «Про звільнення»»;

- зобов`язати Міністерство юстиції України видати наказ про звільнення мене з посади начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 02 серпня 2024 року відповідно до поданої заяви про звільнення від 30.07.2024 на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку.

Представник першого відповідача позов не визнав, про що через підсистему «Електронний суд» 04.09.2024 надав відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з позовом зазначив, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду (справа № 360/48/23) від 27 березня 2024 року поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з 02 січня 2023 року, стягнуто зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02 січня 2023 року по 27 березня 2020 року у розмірі 1227671,20 грн з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

На виконання вказаного рішення суду наказом Міністерства юстиції України «Про поновлення» від 20.05.2024 № 760/к ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що її повідомлено листами Міністерства юстиції України від 22.05.2024 № 76824/14.3/31-24 (на поштові адреси) та від 22.05.2024 № 76821/14.3/31-24 (на адресу електронної пошти) з наданням копії наказу про поновлення.

Наказом Міністерства юстиції України від 24.05.2024 № 635/6 ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 90 календарних днів з 24.05.2024 по 21.08.2024 на підставі поданої заяви. Листом Міністерства юстиції України від 29.07.2024 № 106984/14.3/31-24 ОСОБА_1 поінформовано про необхідність виходу на роботу за посадою начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) після закінчення відпустки, тобто 22.08.2024 та щодо повноважень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), надано копії структури та штатної чисельності Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 11.07.2024 № 2101/5, штатного розпису на 2024 рік Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Позивачем 31.07.2024 надіслано Міністерству юстиції України заяву про звільнення з 02.08.2024 на підставі частини третьої статті 38 Кодексу законів про працю України та виплату вихідної допомоги відповідно до статті 44 КЗпП України.

Наказом Міністерства юстиції України від 01.08.2024 № 1345/к ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 02.08.2024 за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП України.

Оскільки були відсутні факти встановлення того, що роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного договору, чинить мобінг, Позивачку звільнено саме за статтею 38 КЗпП України.

На цей час Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває у стані припинення. ОСОБА_1 була поновлена на посаді начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у відповідності до рішення суду, після завершення відпустки та виходу на роботу у Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Харків) вона була би визначена головою комісії з реорганізації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Щодо даних в особистому кабінеті ОСОБА_1 на порталі електронних послуг Пенсійного фонду України, зазначив, що такі відомості подаються комісією з реорганізації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що було надане відповідне доручення комісії з реорганізації, а відповідальність за можливі порушення з боку комісії не можуть бути покладені на Міністерство юстиції України. Міністерство юстиції України не було та не є страхувальником стосовно ОСОБА_1 .

Умов оплати праці при поновленні ОСОБА_1 були їй своєчасно доведені відповідними листами голови комісії з реорганізації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник другого відповідача 04.09.2024 надав відзив на позов, який за своєю суттю повторює позицію першого відповідача. Додатково зазначив, що ОСОБА_1 після поновлення було визначено робоче місце, про що повідомлено позивачку. Повноваження ОСОБА_1 як начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не обмежувались. Відповідно до посадової інструкції начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), затвердженої в.о. Державного секретаря Міністерства юстиції України 05.11.2019, до посадових обов`язків начальника належить забезпечення виконання актів Кабінету Міністрів України, наказів Мінюсту та доручень Міністра юстиції України. Враховуючи положення пункту 17 Порядку та те, що ОСОБА_1 була поновлена на посаді начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), після завершення відпустки та виходу на роботу у Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Харків) вона була би визначена головою комісії з реорганізації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Просив суд відмовити у задоволенні вимог.

05.09.2024 позивачкою подано відповідь на відзив першого та другого відповідачів, у яких виклала позицію, аналогічну зазначеній у позові.

Представник першого відповідач скористався правом на подання заперечень на відповідь на відзив, подавши їх до суду 10.09.2024.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 20 серпня 2024 року відкрито провадження у справі, визначено, що справа розглядатиметься в порядку загального позовного провадження, вирішено здійснити підготовче провадження.

Ухвалами суду від 26 серпня 2024 року та від 10 вересня 2024 року вирішено питання щодо участі учасників справи у розгляді справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 12 листопада 2024 року.

У судовому засіданні позивачка та представник відповідачів приймали участь в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення, аналогійні викладеним у позові.

Представник відповідачів у судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним у відзивах, просив суд у позові відмовити.

Учасники процесу надавали до суду процесуальні документи та докази у справі через підсистему «Електронний суд» у зв`язку з чим справа у паперовому вигляді судом не формувалась, докази досліджувались у підсистемі «Електронний суд».

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) проходила державну службу в Східному міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції (м. Харків) на посаді начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2024 року у справі № 360/48/23, яке набрало законної сили 23.05.2024, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 26.12.2022 № 5826/5 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з 30.12.2022; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з 02 січня 2023 року; стягнуто зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02 січня 2023 року по 27 березня 2024 року у розмірі 1227671,20 грн з відрахуванням обов`язкових податків та зборів. В решті позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 березня 2024 року у справі № 360/48/23 наказом Міністерства юстиції України Про поновлення від 20.05.2024 № 760/к ОСОБА_1 з 02 січня 2023 року поновлено на посаді начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі Східне МРУ м. Харків).

Про виконання рішення суду у справі № 360/48/23 та поновлення на посаді ОСОБА_1 повідомлено листами Міністерства юстиції України від 22.05.2024 № 76824/14.3/31-24 (на поштову адресу) та від 22.05.2024 № 76821/14.3/31-24 (на адресу електронної пошти) з наданням копії наказу про поновлення.

Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) видано наказ від 23.05.2024 № 10/к Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 20.05.2024 № 760/к Про поновлення.

Листом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 23.05.2024 № 56/10.1-38/24 ОСОБА_1 повідомлено про визначене робоче місце, вказавши його адресу та повідомлено про графік роботи, запропоновано надати до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) трудову книжку для внесення відповідних записів.

Позивачкою 23.05.2024 подано заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати на підставі частини четвертої статті 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» з 24.05.2024 строком на 90 календарних днів як особі, що набула статусу внутрішньо переміщеної особи.

Наказом Міністерства юстиції України від 24.05.2024 № 635/6 ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 90 календарних днів з 24.05.2024 по 21.08.2024.

Листом ГУ ДКСУ у Харківській області від 27.05.2024 № 04-22/3142 повідомило, що Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває у стані реорганізації та 05.01.2024 його рахунки закрито. Виконавчий лист у справі № 360/48/23 неможливо виконати шляхом списання коштів з рахунків боржника, тож відомості про нього внесено до Реєстру судових рішень АС «Є-Казна» до другої черговості виконання. Станом на 27.05.2024 виконавчий лист знаходиться у черзі виконання рішень суду за бюджетною програмою (КПКВ 3504040) під № 16086. Сума коштів за судовими рішеннями, що надійшли раніше вказаного виконавчого документа, складає понад 482 млн.грн.

Листом ГУ ДКСУ у Сумській області від 31.07.2024 № 04-19-11/5349 повідомило, що станом на 31.07.2024 на виконанні в Головному управління перебуває 47 виконавчих документів про стягнення коштів із Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ідентифікаційний код 43316700) на загальну суму 1780427,09 гривень. Безспірне списання коштів здійснюється в порядку черговості надходження виконавчих документів до органів Казначейства. Виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 у справі № 360/48/23 (з урахуванням ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 у справі № 360/48/23) про стягнення із Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 1227671,20 грн з відрахуванням обов`язкових податків та зборів знаходиться в черзі на виконання під № 36. Загальна сума коштів, яка підлягає стягненню за виконавчими документами, що надійшли раніше виконавчого листа Луганського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 у справі № 360/48/23, складає 487349,25 гривень.

Міністерство юстиції України листом від 29.07.2024 № 106984/14.3/31-24 повідомило ОСОБА_1 про необхідність виходу на роботу за посадою начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) після закінчення відпустки, тобто 22.08.2024, роз`яснено, що до її обов`язків будуть належати повноваження голови комісії з реорганізації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо управління справами юридичної особи , передбачені пунктами 19-21 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074, також надано копії структури та штатної чисельності Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 11.07.2024 № 2101/5, а також штатний розпис на 2024 рік Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

30.07.2024 ОСОБА_1 подала заяву про звільнення з посади начальника Східного МРУ м.Харків на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України.

Наказом Міністерства юстиції України від 01.08.2024 № 1345/к ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 02.08.2024 за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП України.

Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Харків) 02.08.2024 видано наказ № 11/к «Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 01.08.2024 № 1345/к «Про звільнення»», у якому також визначено виплату компенсації за щорічні основні та додаткові відпустки.

ОСОБА_1 надіслано письмове повідомлення про нараховані та виплачені їй суми при звільненні, у якому зазначено, що нараховано при звільненні компенсацію за невикористані відпустки у розмірі 30216,24 грн, з яких відраховано податок на доходи фізичних осіб 5438,92 грн, військовий збір 453,24 грн). Сума до виплати - 24324,08 грн.

Фактично розрахунок та виплата належних ОСОБА_1 сум при звільненні проведено 15.08.2024, що підтверджено наданими відповідачем копіями відповідних платіжних інструкцій, а також перераховано до бюджету єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 6647,57 грн.

Крім того, Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Харків) подано податковий розрахунок сум доходу, нарахованого, (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску щодо ОСОБА_1 , що підтверджено квитанцією № 2 від 03.10.2024, реєстраційний номер .

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до статті 5 Закону № 889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 83 Закону № 889-VIII державна служба припиняється за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону).

Статтею 86 Закону № 889-VIII передбачено, що державний службовець має право звільнитися зі служби за власним бажанням, попередивши про це суб`єкта призначення у письмовій формі не пізніш як за 14 календарних днів до дня звільнення (частина перша). Державний службовець може бути звільнений до закінчення двотижневого строку, передбаченого частиною першою цієї статті, в інший строк за взаємною домовленістю із суб`єктом призначення, якщо таке звільнення не перешкоджатиме належному виконанню обов`язків державним органом (частина друга). Суб`єкт призначення зобов`язаний звільнити державного службовця у строк, визначений у поданій ним заяві, у випадках, передбачених законодавством про працю (частина третя).

Згідно із частиною першою статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 КЗпП України однією з підстав припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39 КЗпП України).

У частині першій статті 38 КЗпП України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили (частина третя статті 38 КЗпП України).

Позивач у заяві про звільнення на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України посилається на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі № 360/48/23, яким її поновлено на посаді начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), зазначивши це як підтвердження факту порушення роботодавцем законодавства про працю щодо неї.

Суд повністю погоджується з позицією позивачки, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі № 360/48/23 підтверджено не виконання роботодавцем законодавства про працю під час її звільнення з 02 січня 2023 року з посади начальника Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Під час виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 у справі № 360/48/23 в частині поновлення на посаді позивачка мала право вимагати свого звільнення на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України.

Однак, Міністерством юстиції України 20.05.2024 видано наказ № 760/к Про поновлення, а Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Харків) 23.05.2024 видано наказ № 10/к Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 20.05.2024 № 760/к Про поновлення, з якими позивачка погодилась та подала заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати.

Наказом Міністерства юстиції України від 24.05.2024 № 635/6 ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 90 календарних днів з 24.05.2024 по 21.08.2024 на підставі поданої заяви.

Отже, після поновлення на посаді між позивачем та відповідачами продовжились трудові відносини, які тривали понад два місяці до подачі позивачем 30.07.2024 заяви про звільнення.

Саме ця обставина докорінним чином відрізняє цю справу від тих фактичних обставин, які установлені Верховним Судом у справі № 640/15473/22 (постанова від 14.12.2023).

Так, у справі № 640/15473/22 позивачка подала заяву про звільнення за частиною третьою статті 38 КЗпП України наступного дня після видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі на виконання рішення суду. Заява була мотивована порушеннями законодавства про працю, встановленими рішенням суду.

У цій справі позивач посилається на порушення відповідачами законодавства про працю, встановлені рішенням суду у справі № 360/48/23, після того, як трудові відносини між нею та роботодавцями були відновлені та тривали значний час, а саме понад два місяці (позивачку поновлено на посаді наказом від 20.05.2024, а заява про звільнення подана 30.07.2024).

Суд вважає, що у випадку продовження працівником трудових відносин з роботодавцем після поновлення на роботі на підставі рішення суду такий працівник втрачає право на звільнення за частиною третьою статті 38 КЗпП України з посиланням на минулі порушення, оскільки в інакшому випадку роботодавець потрапляє у невизначене становище і працівник набуде право у будь який час незалежно від тривалості трудових відносин вимагати звільнення за частиною третьою статті 38 КЗпП України з виплатою відповідних компенсацій.

Суд зазначає, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то в такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним й об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, закріплена у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19, провадження № 14-166цс20).

На думку суду фактичні обставини у цій справі не є тотожними з тими, що встановлено у справі № 640/15473/22.

Згідно даних Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» у провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 360/720/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у в якому позивачка просила суд визнати протиправними та скасувати: накази Міністерства юстиції України від 20.05.2024 № 760/к Про поновлення та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 23.05.2024 № 10/к Про оголошення наказу Міністерства юстиції України від 20.05.2024 № 760/к Про поновлення; встановити факт застосування до позивачки з боку Міністерства юстиції України та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) економічного тиску/мобінгу, спрямованого на приниження гідності з метою примушування позивачки до припинення трудових відносин.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправними та скасування наказів, встановлення факту застосування економічного тиску/мобінгу відмовлено повністю.

Рішення суду не набрало законного сили.

З огляду на викладене суд вважає, що станом на 30.07.2024 були відсутні факти порушення роботодавцем позивача законодавства про працю тощо, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, що виключає підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про звільнення на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України.

Щодо звільнення позивача за першою третьою статті 38 КЗпП України суд зазначає таке.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у зв`язку з веденням бойових дій у районах, в яких розташоване підприємство, установа, організація, та існування загрози для життя і здоров`я працівника він може розірвати трудовий договір за власною ініціативою у строк, зазначений у його заяві (крім випадків примусового залучення до суспільно корисних робіт в умовах воєнного стану, залучення до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

У подальшому указами Президента України воєнний стан неодноразово продовжувався та триває на цей час.

Робоче місце ОСОБА_1 визначено у місті Харків, яке щодня піддається ворожим обстрілам і ці обставини є загальновідомими та не потребують додаткового доказування.

У заяві від 30.07.2024 позивачка просила її звільнити з 02.08.2024, а з урахуванням положень статті 4 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», роботодавець не мав права вимагати у працівника відпрацювання двох тижнів після подання заяви про звільнення, встановлених частиною першою статті 38 КЗпП України.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, судові витрати відповідно до статті 139 КАС України покладаються на позивачку.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання противоправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено 21 листопада 2024 року.

Суддя Т.В. Смішлива