Справа № 420/11128/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2024-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/11128/24
Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2024р. по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2024р. ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» звернулося до суду із позовом до ГУ ДПС в Одеській області, ДПС України, у якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 5.03.2024р. №10670715/37223320 про відмову у реєстрації податкової накладної ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ», , від 31.01.2024р. №204;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ», , від 31.01.2024р. №204 датою її фактичного подання на реєстрацію.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за результатами здійснення господарської діяльності, ПП було складено та направлено податкову накладну за №204 від 31.01.2024р. для реєстрації в ЄРПН. Проте, податковий орган своїм рішенням відмовив у реєстрації вказаної податкової накладної.

Позивач зазначив, що ним для реєстрації податкової накладної надано усі необхідні документи для підтвердження здійснення господарських операцій, проте відповідачем протиправно відмовлено у реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2024р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН від 5.03.2024р. №10670715/37223320 про відмову у реєстрації податкової накладної ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ», , від 31.01.2024р. №204.

Зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ», , від 31.01.2024р. №204 датою її фактичного подання на реєстрацію.

Стягнуто з ГУ ДПС в Одеській області на користь ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» суму судового збору у розмірі 3 028грн. за подання адміністративного позову, сплаченого згідно платіжної інструкції №72 від 8.04.2024р..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ПП «ЕКСТРА-ПІВДЕНЬ» було надано усі необхідні для реєстрації податкової накладної первинні документи податкового та бухгалтерського обліку, які підтверджують реальність господарських операцій, проте, податковим органом не надано належної оцінки цим первинним документам, що і стало помилковою підставою для висновку про нереальність господарських операцій позивача та про відмову в реєстрації спірної податкової накладної в ЄРПН.

Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що з 30.07.2010р. ПП «Екстра-Південь» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним напрямками діяльності якого є здійснення роздрібної торгівлі переважно продуктами харчування, надання інших комерційних послуг тощо.

19.03.2014р. між позивачем та Фірмою «Люстдорф» в формі ТОВ укладено договір за №Д-1/12-14, за яким Фірма «Люстдорф» в формі ТОВ поставляє покупцю (позивачу) продукти харчування в асортименті. Кожна партія оформлюється накладною із зазначенням кількості, вартості, асортименту.

1.05.2019р. укладена додаткова угода №7 до договору №Д-1/12-14 про взаємодію в сфері просування товарів, що реалізуються Фірмою «Люстдорф» в формі ТОВ в магазинах покупця, за яким покупець надає послуги з розміщення товару продавця в мережі своїх магазинів, які оплачуються покупцем в розмірі 5% від загальної суми коштів, сплачених покупцем за поставлену продукцію, а також послуги з викладці продукції продавця в мережі своїх магазинів, які оплачуються продавцем в розмірі 4% від загальної суми коштів, сплачених покупцем за поставлену продукцію.

За вказаною додатковою угодою №7 покупець здійснює передпродажну підготовку товару продавця, яка включає в себе пріоритетне розташування товару згідно узгоджених планограм, контроль за наявністю обумовленого асортименту в торговому залі, участь товару продавця у внутрішніх заходах покупця з просування товару, на безоплатної основі введення новинок продавця, нових брендів, ротація асортименту, зміна в базі штрихкоду.

31.01.2024р. між позивачем та Фірмою «Люстдорф» в формі ТОВ на підтвердження надання послуг підписаний акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), а саме - Акт №ОУ-0000105 про надання мерчендайзингових послуг за додатковою угодою №7 до договору №Д-1/12-14 від 19.03.2014р. на суму 45 000грн., в т.ч. ПДВ 7 500грн.. Виставлено рахунок-фактура №СФ0000088 від 31.01.2024р..

За результатами господарської операції, у зв`язку із настанням першої події (надання послуг) відповідно до положень п.п.14.1.191, ст.14, п.185.1 ст.185, ст.ст.186, 194, 200, 201 ПК України, 30.01.2024р. позивач сформував податкову накладну за №204 на суму 45 000грн., в т.ч. ПДВ 7 500грн., та 16.02.2024р. направив на її реєстрацію в ЄРПН.

Проте, 16.02.2024р. податковий орган своєю квитанцію повідомив про зупинення реєстрації вищевказаної податкової накладної. Підставою зупинення зазначено: «Обсяг постачання товару/послуги 82.99 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Додатково повідомлено: показники «D» та «Р» та запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем за допомогою програми електронного документообігу, 29.02.2024р. направлено на адресу податкового органу повідомлення №35 про надання пояснень та копій документів щодо зупиненої податкових накладних.

У поясненнях позивач зазначив: «ПП «Екстра-Південь» зареєстровано 30.07.2010р. за адресою вул.Канатна, б.72. Займається роздрібною торгівлею продуктами харчування та хозтоварами кінцевому споживачеві. Одним із постачальників продукції є Фірма «Люстдорф» у формі ТОВ, з яким укладений договір поставки за №Д-1/12-14 від 19.03.2014р.. Відповідно до договору поставки укладений додатковий договір №7 від 1.05.2019р.. Роботи виконані в повному обсязі, акти підписані без зауважень».

До повідомлення про надання пояснень від 29.02.2024р. №35 позивачем надані:

- свідоцтво про державу реєстрацію позивача;

- відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору за формою 4-ДФ за 4 кв. 2023 року;

- довідка з ЄДРПО;

- договір №Д-1/12-14 від 19.03.2014р. з протоколом розбіжностей, додатком №2, додатковою угодою від 30.12.2021р.;

- додаткова угода №7 від 1.05.2019р. до договору №Д-1/12-14;

- додаткова угода від 02.01.2024р. до договору №Д-1/12-14;

- акт №ОУ-0000105 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.01.2024р.

Однак, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі ПН/РК) в ЄРПН 5.03.2024р. прийнято рішення за №10670715/37223320 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.01.2024р. за №204 в ЄРПН з причини: «Надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства».

Не погодившись із вказаним рішенням, 12.03.2024р. позивач звернувся зі скаргою до Комісії центрального рівня на рішення від 5.03.2024р. №10670715/37223320. До скарги позивачем були додані також первинні документи, що й до повідомлення №35 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, від 29.02.2024р.

За результатами розгляду скарги Комісією центрального рівня 22.03.2024р. прийнято рішення за №17254/37223320/2 про залишення скарги без задоволення та рішення Комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної - без змін.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням контролюючого органу, позивач звернувся в суду із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність дій та рішень податкового органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п.201.1 ст.201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Приписами п.201.10. ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 цієї статті та/або п.192.1 ст.192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

В свою чергу положення п.201.16. ст.201 ПК України визначають, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному КМУ, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до п.74.2 ст.74 цього Кодексу.

За правилами п.74.2. ст.74 ПК України в єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У відповідності до положень пп.201.16.1. п.201.16. ст.201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Як вбачається із матеріалів справи, що у квитанції, якою «ПП «Екстра-Південь» повідомлено про зупинення реєстрацію спірної податкової накладної, податковим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, проте в цій квитанції не вказано конкретного переліку документів, які необхідно надати платнику податків.

У відповідності до положень пп.201.16.2. п.201.16. ст.201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у пп. "в" пп.201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що на виконання вимог цієї норми «ПП «Екстра-Південь» направлено до податкового органу відповідні пояснення та документи на підтвердження операцій із контрагентом. Необхідно звернути увагу на те, що податковий орган у своїй квитанції не конкретизував, саме які документи позивач мав би надати йому, а після отримання, наданих позивачем документів, ніяких додаткових документів від позивача не вимагав.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що первинні документи, оформлені позивачем в рамках господарських відносин із контрагентом, копії яких надані разом із поясненнями для прийняття рішення та наявні в матеріалах справи щодо реєстрації податкових накладних складені у відповідності до вимог законодавства та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентами господарських зобов`язань та наявність виробничих потужностей для здійснення діяльності за спірними господарськими операціями.

Як вбачається із оскаржуваних рішень, податковий орган відмовив ПП «Екстра-Південь» в реєстрації податкової накладної з підстав надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства. Додаткова інформація зазначено: «ненадання останнім копій документів: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладні».

При тому, що ПП «Екстра-Південь» було надано до ДПС весь перелік первинних документів на підтвердження реальності господарської операції та у податкового органу при дослідженні вказаних документів не виникало питань щодо їх оформлення чи фіктивності.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що в наданих документах відображено вид, обсяг та зміст господарської операції, інформація про яку вказана у податковій накладній від 31.01.2024р. за №204. При цьому, надані позивачем первинні документи відповідають вимогам ст.187,198,201 ПК України, ч.2 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та мають відповідну юридичну силу.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення від 5.03.2024р. №10670715/37223320 слідує, що підставою для його прийняття слугувало «надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства».

Проте, які саме документи подано з порушенням законодавства та в чому ці порушення полягають, у рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної не зазначено.

При цьому, жодних зауважень щодо повноти, достатності поданих документів на розгляд комісії, оскаржуване рішення не містить.

Що стосується посилання податкового органу в апеляційній скарзі на те, що надане свідоцтво про державну реєстрацію завірено неналежним чином, а також про ненадання договору про надання маркетингових послуг та підтвердження їх сплати, то судова колегія зазначає наступне.

Так, судова колегія звертає увагу на те, що про неналежне засвідчення свідоцтва про державну реєстрацію, про відсутність договору та платіжних інструкцій податковим органом не згадувалось та не вимагались а ні під час зупинення реєстрації податкової накладної, а ні під час прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН, а ні під час адміністративного оскарження рішення про відмову в реєстрації ПН.

Що ж стосується неналежного засвідчення свідоцтва про державну реєстрацію, то судова колегія зазначає, що лист Державної реєстраційної служби України від 7.02.2013р. за №4306-15-13, на який посилається податковий орган, стосується питань, пов`язаних з порядком засвідчення копій документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Тобто, мова йдеться про засвідчення копій документів, які надаються в паперовому вигляді безпосередньо до реєстратора. Проте, документи, які надаються із повідомленням про надання пояснень, надаються в електронній формі засобами електронного зв`язку відповідно до п.7 Порядку №520. Тобто, судова колегія вважає, що вказане не може слугувати законною підставою для відмови у реєстрації спірної податкової накладної.

Що стосується ненадання договору про надання маркетингових послуг, то судова колегія вважає такі посилання хибними, оскільки під час формування та надіслання в електронному вигляді повідомлення про подання пояснень та копій документів від 29.02.2024р. за №35, всі копії приєднаних документів під назвами «Документ довільного формату», які містять номер, найменування документу та файлу, були надіслані податковому органу. Зокрема, як вбачається із матеріалів справи, що під номером 5 надана саме додаткова угода №7 від 1.05.2019р. до договору поставки №Д-1/12-14, яка стосувалась саме взаємовідносин з просування товарів (надання маркетингових послуг) (файл: «Люстдорф маркетинг Юг доп к поставке.pdf»).

Що стосується ненадання розрахункових документів, то судова колегія зазначає, що відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/ послуг, що підлягають постачанню ...; або б) .... для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Як вбачається із матеріалів справи, що спірна податкова накладна була виписана за принципом «першої події», а саме за результатом підписання акта приймання-передачі послуг, що є достатньою підставою для складання та реєстрації в ЄРПН податкової накладної не залежно від того, отримана оплата за послуги від контрагента, чи ні. Отже, відсутність розрахункового документа за виконані та прийняті за належним чином оформленим актом послуги не може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що апелянтом не зазначено більше жодного доводу на підтвердження своїх дій та рішень щодо відмови у реєстрації спірної податкової накладної.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення адміністративного позову ПП «Екстра-Південь» та скасування рішень податкового органу про відмову у реєстрації податкової накладної, оскільки позивачем надано усі необхідні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій за поданою податковою накладною, а податковим органом не доведено протилежне.

В своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п.120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п.128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п.72, від 8 квітня 2008р., і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п.51, від 15 вересня 2009р.). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п.74, від 20 травня 2010р., і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п.37, від 25 листопада 2008р.) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п.128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п.119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977р. урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акту, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що дії Комісією ГУ ДПС в Одеській області по прийняттю спірного рішення, в якому не наведено мотиви його ухвалення свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977р., а також свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 5 вересня 2024р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко