Справа № 120/6960/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 листопада 2024 р. Справа № 120/6960/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що його довіритель проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 та з 01 лютого 2022 року був виключений зі списків особового складу військової частини.

Проте на день виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 позивачу не виплачено фіксовану суму індексації, передбачену приписами абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року у справі № 120/7809/22 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Проте постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою зобов`язано військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 01 лютого 2022 року, виходячи з фіксованої величини, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням виплаченої раніше суми.

На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року відповідачем виплачено позивачеві фіксовану індексацію за період з 01 березня 2018 року по 01 лютого 2022 року в сумі 1729,20 гривень пропорційно на місяць.

Водночас представник позивача наполягає на тому, що сума фіксованої індексації відповідачем обчислена невірно та має складати 4441,99 гривень пропорційно на місяць.

За таких обставин представник позивача вважає, що військову частину слід зобов`язати здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 індексації-різниці (фіксованої індексації) грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 01 лютого 2022 року пропорційно на місяць та здійснити виплату такої з урахуванням вже виплачених сум.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2023 року, відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Проте постановою Верховного Суду від 29 лютого 2024 року ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2023 року скасовано, а справу направлено до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

12 березня 2024 року ця адміністративна справа надійшла до Вінницького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 18 березня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

22 березня 2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі № 120/7809/22 задоволено позовні вимоги позивача щодо перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по лютий 2022 року. При цьому, як стверджує представник відповідача, вказане рішення суду було виконане відповідачем в повному обсязі, а підстав для повторного перегляду розміру нарахованої та виплаченої позивачу індексації грошового забезпечення фактично немає.

Також представник відповідача звертає увагу на те, що представником позивача безпідставно здійснено завідомо невірний розрахунок суми індексації, який суперечить вимогам законодавства, оскільки сума можливої індексації у березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року збільшилася на 2779,93 гривень, а тому відповідачем вірно розраховано фіксовану індексацію за період з 01 березня 2018 року по 01 лютого 2022 року в сумі 1729,20 гривень пропорційно на місяць (7377,88 гривень (грошове забезпечення в березні 2018) - 4597,95 гривень (грошове забезпечення в лютому 2018 року без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди).

За наведених обставин представник відповідача наполягає на відмові в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом начальника військової частини НОМЕР_1 № 33-ОС від 01 лютого 2022 року ОСОБА_1 з 01 лютого 2022 року виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Проте на день виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 позивачу не виплачено фіксовану суму індексації, передбачену приписами абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року у справі № 120/7809/22 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Проте постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року зазначене вище рішення скасовано та прийнято нову постанову, якою зобов`язано військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 01 лютого 2022 року, виходячи з фіксованої величини, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням виплаченої раніше суми.

На виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року відповідачем виплачено позивачеві фіксовану індексацію за період з 01 березня 2018 року по 01 лютого 2022 року в сумі 1729,20 гривень пропорційно на місяць.

Водночас представник позивача наполягає на тому, що сума фіксованої індексації відповідачем обчислена невірно, адже така має складати 4441,99 гривень пропорційно на місяць.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Водночас правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

Суд зауважує, що протиправність дій військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування вимог абзаці 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078), тобто невиплати відповідачем фіксованої індексації (індексації-різниці) за період з 01 березня 2018 року по 01 лютого 2022 року вже встановлені постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року у справі 120/7809/22.

Водночас у цій справі спірним є лише правильність обрахування відповідачем згадуваної вище індексації.

В контексті наведеного варто зауважити, що Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».

Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.

Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).

Проте позивачем не оскаржується бездіяльність відповідача щодо невиплати поточної індексації з 1 березня 2018 року.

Натомість у позові йдеться про невірність обрахованої відповідачем суми "індексації-різниці" на виконання вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, тобто йдеться про виплату "індексації-різниці" в меншому розмірі.

Щодо "фіксованої" суми індексації, то слід зазначити, що Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" і Порядок № 1078 такого поняття не містять.

Цей термін згадувався у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте постановою Уряду № 1013 від 9 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково вказує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави дійти висновку, що нарахування та виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З урахуванням того факту, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, а тому з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078 березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі № 380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі № 420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі № 320/8554/21 та ряду інших.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що відповідач нарахував та виплатив позивачеві індексацію-різницю з 1 березня 2018 року до 01 лютого 2022 року в сумі 1729,20 гривень пропорційно на місяць.

Водночас представник позивача наполягає на тому, що його довіритель має право на отримання індексації-різниці (фіксованої індексації) в сумі 4441,99 гривень пропорційно на місяць за згадуваний вище період.

Визначаючись із тим, чи правомірні такі доводи представника позивача суд зауважує, що Верховний Суд у згадуваних вище постановах дійшов висновку, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 необхідно встановити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

Як слідує із наявної в матеріалах справи довідки в лютому 2018 року грошове забезпечення ОСОБА_1 включало наступні складові, які мають постійний характер:

- посадовий оклад - 565 гривень;

- оклад за військове звання - 40 гривень;

- процентна надбавка за вислугу років - 60,50 гривень;

- надбавка за ОУС ризик - 84,75 гривень;

- надбавка за виконання особливо важливих завдань - 598,95 гривень;

- премія - 3248,75 гривень;

- щомісячна додаткова грошова винагорода - 2758,77 гривень.

Такі виплати, як компенсація за продовольчий пайок в сумі 52,86 гривень, грошова допомога на оздоровлення в сумі 4597,95 гривень та премія в сумі 565 гривень, суд до уваги не бере, оскільки такі виплати мають разовий характер.

Тобто, усього в лютому місяці 2018 року позивачеві нараховано 7356,72 гривень (враховуються виплати що мають постійний характер).

При цьому в березні 2018 року грошове забезпечення позивача збільшилося та включало такі складові:

- посадовий оклад - 2640 гривень;

- оклад за військове звання - 670 гривень;

- процентна надбавка за вислугу років - 827,50 гривень;

- премія - 3194,40 гривень;

- щомісячна додаткова грошова винагорода - 45,98 гривень.

Компенсацію за продовольчий пайок в сумі 337,78 гривень суд до уваги не бере, оскільки така виплата має разовий характер.

Отже, всього в березні 2018 року позивачеві нараховано грошового забезпечення в розмірі 7377,88 гривень.

Отже, грошовий дохід позивача у березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року збільшився на 21,16 гривень (7377,88 гривень - 7356,72 гривень).

Як зазначалося судом вище, для правильного вирішення цієї справи слід також визначити суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року, яка з урахуванням абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 вираховується шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділеного на 100 відсотків.

Актуальний розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» становив 1762 гривні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність здійсненого представником позивача розрахунку величини приросту індексу споживчих цін, суд доходить наступних висновків.

За нормативними правилами, які визначають проведення індексації доходів, розрахунок індексу наростаючим підсумком починається з наступного після перевищення порога місяця до чергового перевищення.

При кожному наступному перевищенні порогу індексації приріст рахуватиметься за формулою:

ПІСЦн = ІСЦ1 х ІСЦ 2 х … - 100%, де:

ПІСЦн - приріст індексу споживчих цін, %;

ІСЦ1 - перевищення індексу споживчих цін уперше (розраховується наростаючим підсумком), %;

ІСЦ2 - перевищення індексу споживчих цін удруге (розраховується наростаючим підсумком), %.

При підрахунку показника ПІСЦ необхідно враховувати, що ІСЦ розраховується наростаючим підсумком. Також кількість ІСЦ залежить від того, скільки разів було перевищено поріг індексації за розглядуваний період (звісно, не перерваний підвищенням зарплати). Наприклад, ІСЦ перевищив поріг один раз - отже слід враховувати лише ІСЦ1, двічі - ІСЦ1 та ІСЦ2, тричі ІСЦ1, ІСЦ2, ІСЦ3 тощо.

Варто погодитися з аргументами представника позивача, що розрахунок величини приросту індексу споживчих цін слід починати з лютого 2008 року як місяця наступного за тим, в якому відбулося підвищення грошового забезпечення військовослужбовців.

За офіційними даними Державної служби статистики України за період з січня 2008 року по березень 2018 року (https://ukrstat.gov.ua/operativ/operativ2006/ct/cn_rik/isc/isc_u/isc_m_u.htm) поріг індексації перевищував 38 разів, а саме:

у 2008 році 9 разів: січень-травень, вересень-грудень;

у 2009 році 5 разів: січень, лютий, березень, червень, листопад;

у 2010 році 4 рази: січень, лютий, серпень, вересень;

у 2011 році 3 рази: січень, березень, квітень;

у 2012 році поріг індексації не перевищував 101%;

у 2013 році поріг індексації не перевищував 101%;

у 2014 році 8 разів: березень-червень, вересень-грудень;

у 2015 році 8 разів: січень-травень, вересень-листопад;

у 2016 році 1 раз: квітень;

у 2017 році поріг індексації не перевищував 103%;

у січні - березні 2018 року поріг індексації не перевищував 103%.

Таким чином, розрахунок величини приросту індексу споживчих цін за вказаний період має наступний вигляд:

2008 рік: 1,027*1,038*1,031*1,013*1,002 (1,008*0,995*0,999)*1,011*1,017*1,015*1,021* 2009рік:,029*1,015*1,014*1,014 (1,009*1,005)*1,011*1,014 (0,999*0,998*1,008*1,009)*1,011* 2010рік:1,018*1,019*0,993(1,009*0,997*0,994*0,996*0,998)*1,012*1,029*1,016(1,005*1,003*1,008)* 2011 рік: 1,01*1,009*1,014*1,013*1,009 (1,008*1,004*) * березень 2014 року-грудень 2014 року: 1,022*1,033*1,038*1,01*1,012(1,004*1,008)*1,029*1,024*1,019*1,03 * 2015 рік-березень2016року:1,031*1,053*1,108*1,14*1,022*0,986(1,004*0,99*0,992)*1,023*0,987*1,02*1,022 (1,007*1,009*0,996*1,01) * квітень 2016: 1,035 * травень 2016-березень 2018: 1,245 (1,001*0,998*0,999*0,997*1,018*1,028*1,018*1,009*1,011*1,01*1,018*1,009*1,013*1,016*1,002*0,999*1,02*1,012*1,009*1,01*1,015*1,009) = 253,30%.

Відтак величина приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року складала 253,30%.

Результат наведеного розрахунку також підтверджується калькулятором розрахунку суми індексації зарплати (https://ips.ligazakon.net/calculator/zp).

При цьому відповідачем такі розрахунки не спростовано.

З наведеного слідує, що сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року складала 1762 грн*253,30% = 4463,15 гривень.

З огляду на те, що розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, то індексація-різниця (фіксована індексація) складає 4441,99 гривень (4463,15 гривень - 21,16 гривень), а не 1729,20 гривень, як те визначено відповідачем на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач вчинив протиправні дії, що полягали у виплаті позивачеві індексації-різниці в меншому розмірі, ніж те передбачено вимогами абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

А відтак відповідача слід зобов`язати нарахувати позивачеві індексацію-різницю (фіксовану індексацію) в сумі 4441,99 гривень за період з 01 березня 2018 року по 01 лютого 2022 року та здійснити виплату такої з урахуванням вже виплачених сум такої індексації.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані представником позивача, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01 березня 2018 року по 01 лютого 2022 року в повному обсязі.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення в сумі 4441 гривні 99 копійок за період з 01 березня 2018 року по 01 лютого 2022 року, врахувавши при цьому раніше виплачені суми індексації.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 )

Відповідач: військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_3 )

Повний текст рішення суду складено 20.11.2024

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович