Справа № 120/10096/24
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 листопада 2024 р. Справа № 120/10096/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідач 2) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

З урахуванням уточненої позовної заяви, позивач зазначає, що 20.10.2022 йому встановлено ІІ групу інвалідності. В березні-квітні 2023 працівником відповідача 1 в телефонному режимі позивачу було запропоновано надати копію військового квитка, зокрема, наполягаючи на наданні саме оригіналу, для здійснення відповідних записів про списання. Однак, на думку, позивача, так як усі працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 знали його особисто, мали усі його дані, та неможливість особисто прибути до установи, особисто майор ОСОБА_2 прибув на власному автомобілі та отримав військовий квиток. Через деякий час при особистій явці до ІНФОРМАЦІЯ_3 майор ОСОБА_3 повернув документ та повідомив, що відповідні записи внесені та зафіксовані згідно встановлених вимог чинного законодавства.

Під час перебування у додатковій відпустці, у телефонному режимі керівник ЦЗМРУ Державної служби з питань праці повідомив позивача про видання наказу № 253/ЦЗ-К від 19.06.2024 "Про оповіщення ОСОБА_4 про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 " та повістки № 3756 від 08.06.2024 для проходження військово-лікарської комісії, якою зобов`язано з`явитись 26.06.2024.

25.06.2024 позивачу у телефонному режимі з ЦЗМРУ Державної служби з питань праці повідомили про надходження ще однієї повістки за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про обов`язкову явку 27.06.2024 на 09:00 год.

Прибувши 26.06.2024 на 09:00 год. за адресою, зазначеною у повістці, для проходження військово-лікарської комісії, фактичного обстеження стану здоров`я проведено не було, але вручено повістку про прибуття 27.06.2024 на 09:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для до оформлення військового квитка відповідними записами про його списання.

27.06.2024 прибувши за вказаною повісткою, його було запрошено до кабінету та надано бланк заяви про зняття з обліку за станом здоров`я та вручено повістку про чергове прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 з повним переліком документів, які знаходились у позивача.

В цілому, усі дії ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 призвели до погіршення стану здоров`я позивача на фоні нервового потрясіння, тому був змушений звернутись до лікаря - офтальмолога Бершадської ОЛІЛ, яка після огляду констатувала відшарування сітківки правового ока внаслідок загострення цукрового діабету на фоні перенесеного нервового потрясіння та рекомендувала негайно звернутись в офтальмологічну клініку.

24.06.2024 позивач звернувся до Офтальмологічної клініки ОСОБА_5 , де підтвердили раніше встановлений діагноз. Після чого, вирішив звернутися до Державної установи "Інститут очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова Національної академії медичних наук України" (м. Одеса), де у період з 02.07.2024 по 12.07.20254 знаходився на платному лікуванні. Вартість проведеного лікування склала 40000 грн.

Відтак, позивач вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 своїми діями та бездіяльністю щодо неприйняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу, непослідовних дій працівників щодо не однократного надсилання повісток, протиріччя дат та місця проведення ВЛК, не однократних надсилань зобов`язань роботодавця позивача про забезпечення явки напередодні проведення ВЛК, видачі чергової повістки на вересень 2024 діяли з порушенням вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 06.08.2024 позовну заяву залишено без руху з підстав невідповідності позовних вимог нормам КАС України.

16.08.2024 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про виконання ухвали суду та уточнена позовна заява.

Ухвалою суду від 23.08.2024 у даній справі відкрито провадження. Вирішено її розгляд здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

09.10.2024 на адресу суду від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач зазначає, що на виконання вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснювалось вивчення особових справ кожного військовозобов`язаного, а також приведення військово-облікових документів у відповідність з наявними відомостями та проставлення актуальних даних щодо придатності чи непридатності до військової служби. Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 особисто не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оформлення виключення з військового обліку, жодних заяв про виключення з військового обліку від позивача не надходило, тому останнього повідомлено повістками про прибуття. Оцінюючи доводи позивача щодо того, що він відповідно до п.2 ч.1 ст.23 Закону № 3543-XII не підлягав призову на військову службу під час мобілізації як такий, що визнаний в установленому порядку особою з інвалідністю ІІ групи, варто зазначити, що вказана обставина не дорівнює звільненню його від обов`язку виконання правил військового обліку та дотримання обов`язків, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», а надає лише право на відстрочку від призову на військову службу. При цьому, наявність такої відстрочки (чи права на відстрочку) не звільняє позивача від виконання військового обов`язку в частині таких складових, як дотримання правил військового обліку, проходження медичного огляду, прибуття за викликом тощо. Зазначені вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 17.07.2023 у справі № 380/7792/22, від 31.08.2023 у справі № 380/572/23, від 19.09.2023 у справі № 160/14641/22, від 16.11.2023 у справі № 160/15200/22. Водночас, право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки). При цьому, реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.01.2024 у справі № 280/6033/22.

Окремо відповідач 2 звернув увагу суду, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.07.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації рішенням комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 (протокол №7 від 02.07.2024 року) позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за п.2 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» терміном до 05.08.2024 року. В подальшому рішенням комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (протокол №18 від 17.09.2024 року) відстрочку продовжено до 12 листопада 2024 року.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 559 від 16.05.2024 встановлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка. Форма військового квитка військовозобов`язаного, затверджена Наказом Міноборони від 10.04.2017 № 206, не передбачає внесення до нього відміток про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Інші нормативно-правові акти також не містять вимоги внесення до військово - облікового документа відмітки про відстрочку. Право на відстрочку виникає у особи відповідно до Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а не ставиться в залежність від внесення відміток до військово-облікового документа. Відтак, вимога щодо внесення до військового квитка, форма якого затверджена Наказом Міноборони від 10.04.2017 № 206, відомостей про наявність відстрочки не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не підлягає задоволенню. В свою чергу, позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності у нього підстав для зняття з військового обліку військовозобов`язаних відповідно до п.2 ч.5 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Щодо відшкодування завданої позивачу моральної та матеріальної шкоди відповідач 2 зазначив, що позивач не надав суду жодного доказу нанесення йому матеріальної шкоди відповідачами і фактичного обґрунтування того, в чому він зазнав матеріальних збитків. У свою чергу, позивачем не доведено, що погіршення стану його здоров`я, що є причиною понесення ним матеріальних та моральних збитків, сталося внаслідок дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 . Крім того, позивачем у позовній заяві неодноразово зазначено, що хвороби, лікування яких призвело до понесення ним моральної та матеріальної шкоди, були присутні і до виклику позивача до першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою направлення ОСОБА_1 на медичний огляд ВЛК для встановлення його придатності до військової служби. Наявні в справі докази абсолютно не підтверджують наявність причинно-наслідкового зв`язку між викликом позивача до ІНФОРМАЦІЯ_6 та погіршенням стану його здоров`я внаслідок проходження медичного огляду ВЛК. З огляду на зазначене, ІНФОРМАЦІЯ_4 просить відмовити у задоволенні позову.

Разом з тим, у поданому відзиві представник відповідача просить суд поновити строки для подачі відзиву на позовну заяву.

16.10.2024 на адресу суду від позивача надійшли заперечення на відзив. У таких запереченнях позивач зазначив, що відзив ІНФОРМАЦІЯ_3 не слід брати до уваги та зазначив, що в січні 2022 переніс інфаркт серця, в період з 20.01.2022 по 28.01.2024 знаходився на лікуванні у Вінницькій обласній лікарні ім. Пирогова.

25.02.2022 у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення російської федерації повісткою був викликаний для проходження ВЛК. Під час проходження ВЛК 26.02.2022 було винесене рішення про повне зняття позивача з військового обліку зі списанням із списків військовозобов`язаних про що повідомлено головою лікарської комісії, при цьому в усній формі наголосили, що відповідні записи у військово-облікові документи буде внесено пізніше. Через деякий час позивача повторно у телефонному режимі викликали на ВЛК , де проінформували, що після перевірки правильності прийнятого рішення про зняття його з обліку необхідно надати копії певний документів. При цьому повідомили, що здійснених позивачем заходів достатньо, а відповідні записи до військово-облікових документів буде внесено пізніше.

Так, позивачу незрозуміло чому у відзиві йому ставлять невиконання Порядку № 1487, який почав діяти після 05.01.2023. Крім того, неявка до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оформлення виключення з військового обліку військовозобов`язаних згідно вимог Порядку № 921 (з 05.01.2023 Порядку № 1487), жодних заяв про виключення з військового обліку на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 не направляв. Окрім того, не зрозуміло й позивачу посилання у відзиві на правову позицію ВС від 18.01.2024 у справі № 280/6033/22 та відкрите кримінальне провадження від 11.09.2023, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Незрозуміло й позивачу підстава видачі повісток на 17.09.2024 та 12.11.2024. Відтак, позивач просить його позов задовольнити у повному обсязі.

Поряд з цим, позивач просить суд відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку для подачі відзиву.

Ухвалою суду від 20.11.2024 клопотання представника відповідача про поновлення строку на подання відзиву вирішено задовольнити.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного правового регулювання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, що неодноразово продовжувався.

Строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України і діє, зокрема, на момент розгляду цієї справи.

Правове регулювання відносин між державою та громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно частини 1 статті 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

При цьому, приписами ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» регламентовано, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відтак, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації (п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022 року (далі Положення №154 від 23.02.2022 року).

Згідно п. 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Так, механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженим постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487.

Відповідно до п. 79 Порядку районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; забезпечують громадян військово-обліковими документами та зберігання зданих або вилучених у призовників, військовозобов`язаних та резервістів військово-облікових документів.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Крім того, згідно абзацу 3 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

З аналізу вищенаведених норм слідує, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки забезпечують виконання військового обов`язку громадянами України, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, оформляють для військовозобов`язаних відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Так, на виконання делегованих повноважень, у відповідності до вимог чинного законодавства та у зв`язку з проведенням заходів загальної мобілізації посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснювалось вивчення особових справ кожного військовозобов`язаного, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, з метою внесення змін до їх облікових карток та відповідних відомостей про особу до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також приведення військово-облікових документів у відповідність з наявними відомостями та проставлення актуальних даних щодо придатності чи непридатності до військової служби.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , рішенням позаштатної ВЛК при першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (протокол №33/890 від 31.03.2022).

У свою чергу, відповідно до пункту 22 Порядку взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено підстави виключення з військового обліку.

Так, згідно пункту 3 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби.

При цьому, згідно пункту 81 Порядку №1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, підрозділах Служби зовнішньої розвідки здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пункті 15 цього Порядку).

До 05.01.2023 року механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів регулювався Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженим постановою КМУ від 07.12.2016 року № 921, який містить аналогічні норми щодо порядку виключення з військового обліку військовозобов`язаних, а саме згідно пункту 56 Порядку №921 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників і військовозобов`язаних у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки здійснюється за їх особистої присутності.

При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 16 цього Порядку.

Про взяття призовників і військовозобов`язаних на військовий облік, зняття та виключення з нього в їх військово-облікових документах проставляються відповідні відмітки.

Відповідно до п. 2 Положення №154 від 23.02.2022 року територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.

Так, мобілізаційною директивою Генерального штабу Збройних Сил України від 18.06.2018 №321/1167 (дск) прийнято відповідні організаційно-методичні вказівки щодо визначення особливостей ведення військового обліку військовозобов`язаних рядового, сержантського та старшинського складу запасу у військових комісаріатах.

Згідно абзацу 4 підпункту 2.7.2 пункту 2.7 розділу ІІІ організаційно-методичних вказівок підставами для виключення військовозобов`язаних з військового обліку у Р(М)ВК є: для військовозобов`язаних, які визнані ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, - постанови ВЛК.

Згідно підпункту 2.7.3 пункту 2.7 розділу ІІІ організаційно-методичних вказівок у ході виключення військовозобов`язаних з військового обліку посадові особи Р(М)ВК зобов`язані:

- перевірити підстави для виключення з військового обліку персонально

для кожного військовозобов`язаного, які визначені в підпункті 2.7.2 пункту 2.7 розділу ІІІ;

- вилучити алфавітні картки з картотеки алфавітних карток та знищити їх без складання акта;

- оформити військово-облікові документи (заповнити відповідний розділ військового квитка або тимчасового посвідчення військовозобов`язаних, підписати у військового комісара Р(М) НОМЕР_1 та завірити гербовою печаткою);

- відібрати облікові картки військовозобов`язаних та встановити їх до

розділу виключених з військового обліку картотеки облікових карток;

- повернути військово-облікові документи їх власникам або закласти їх на архівне зберігання.

Згідно підпункту 2.7.5 пункту 2.7 розділу ІІІ організаційно-методичних вказівок у ході виключення з військового обліку військовозобов`язаних, які визнані ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку посадові особи Р(М)ВК, крім заходів, визначених у підпункті 2.7.3 пункту 2.7 розділу ІІІ, зобов`язані вилучити постанови ВЛК та долучити їх до справи, яка зберігається встановленим порядком.

Отже, виключення з військового обліку військовозобов`язаного має чітко визначений алгоритм дій для здійснення якого Порядком №1487 (до 05.01.2023 року Порядком №921) передбачена обов`язкова особиста присутність військовозобов`язаного у РТЦК та СП, та не обмежена лише проставленням відповідної відмітки у військово-обліковому документі (військовому квитку або тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного).

Нормами чинного законодавства визначено, що виключення військовозобов`язаного з військового обліку повинне відбуватися у спосіб, визначений відповідним порядком, що вимагає від особи здійснити відповідні встановлені законодавством дії.

Як зазначає у позовній заяві позивач, у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення російської федерації 25.02.2022 повісткою ІНФОРМАЦІЯ_5 його викликали для проходження ВЛК, за результатами чого прийнято рішення ВЛК про повне зняття його з військового обліку, при цьому в усній формі повідомили, що відповідні записи до військово облікових документів будуть внесені пізніше, у зв`язку з подіями, які стались у державі. Через деякий час у телефонному режимі позивача повторно викликали на ВЛК, де поінформували про необхідність надати копії довідок МСЕК про встановлення ІІІ групи інвалідності, цього ж дня відповідні документи були подані особисто позивачем, при цьому також повідомлено, що відповідні записи до військово облікових документів будуть внесені пізніше.

Надаючи оцінку зазначеним доводам позивача, суд вважає за необхідним звернути увагу позивача на те, що у відповідності до ч. 1,2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відтак, доводи позивача про виклик його у телефонному режимі та відповідь в усній формі не можуть свідчити про фактичні обставини, оскільки не підтверджені відповідними доказами. У зв`язку з чим суд позбавлений можливості надати оцінку діям або бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо ненадання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, не внесення відповідних даних до військово облікового документу.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, відповідно до довідки МСЕК серії 12ААГ № 031809 від 20.10.2022 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності.

В березні-квітні 2023, як зазначає позивач, працівником відповідача 1 в телефонному режимі позивачу було запропоновано надати копію військового квитка, зокрема, наполягаючи на наданні саме оригіналу, для здійснення відповідних записів про списання. Однак, на думку, позивача, так як усі працівники ІНФОРМАЦІЯ_5 знали його особисто, мали усі його дані, та неможливість особисто прибути до установи, особисто майор ОСОБА_2 прибув на власному автомобілі та отримав військовий квиток. Через деякий час при особистій явці до ІНФОРМАЦІЯ_3 майор ОСОБА_3 повернув документ та повідомив, що відповідні записи внесені та зафіксовані згідно встановлених вимог чинного законодавства.

Надаючи оцінку таким доводам, суд наголошує, що при прийнятті рішення у справі у першу чергу надається оцінка доводам та запереченням, які ґрунтуються на належних, допустимих та достовірних доказах. Відтак, надати оцінку доводам щодо усного повідомлення у телефонному режимі та отримання військового квитка особисто майором ОСОБА_6 для проставлення відмітки у військово облікових документах, оскільки знайомі особисто з позивачем, суд позбавлений можливості.

Підсумовуючи зазначене, суд звертає увагу позивача, що саме на військовозобов`язаного покладено обов`язок особисто з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 для належного оформлення військово-облікових документів, а сподівання на особисті знайомства, які у телефонному режимі повідомляли про вчинення дій, свідчить про недобросовісну поведінку військовозобов`язаного.

Надаючи оцінку доводам позивача про неправомірні дії ІНФОРМАЦІЯ_6 , які полягають у надсиланні оповіщення за місцем робити про необхідність прибуття та вручення повістки № 3756 від 08.06.2024, якою зобов`язано з`явитись 26.06.2024 о 09:00 год. для проходження військово лікарської комісії та вручення повістки про прибуття на 27.06.2024 о 09:00 год., суд виходить з наступного.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Зокрема, громадяни зобов`язані:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються:

1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка;

2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку;

3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

4) місце, день і час явки за викликом;

5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку;

6) реєстраційний номер повістки;

7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Для громадян, які самостійно прибули до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та підлягають направленню на навчання (підготовку) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, час явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлюється протягом двох місяців з дня проходження військово-лікарської комісії.

Під час вручення повістки представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки на вимогу громадянина, якому вручається повістка, зобов`язані назвати свої прізвища, ім`я та по батькові, посади, а також пред`явити службові посвідчення.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Отже, відповідними нормами закріплено обов`язок військовозобов`язаного з`явитись за викликом по повістці до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_3 для оновлення військово-облікових даних або для проходження військово-лікарської комісії.

Так, як встановлено судом та не заперечується сторонами, ІНФОРМАЦІЯ_4 винесено розпорядження № 1/383 на виконання Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким зобов`язано Центрально-західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці організувати оповіщення такого військовозобов`язаного, як ОСОБА_1 , та забезпечити його прибуття до 09:00 год. 27.06.2024 для проходження військово-лікарської комісії.

На виконання зазначеного розпорядження наказом Центрально-західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці № 253/ЦЗ-К від 19.06.2024 вирішено оповістити ОСОБА_1 , головного інспектора відділу з питань праці Управління інспекційної діяльності у Вінницькій області, про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 27.06.2024 о. 09:00 для проходження військово-лікарської комісії.

Окрім того, листом Центрально-західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці № ЦЗ/3.1/796-ЦА-24 від 20.06.2024 надано повістку № 3756 від 08.06.2024 ОСОБА_1 .

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та доводи сторін, зокрема, ту обставину, що позивач особисто не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , після встановлення інвалідності ІІ групи, для вирішення питання про отримання відстрочки від призову, відповідної заяви не подав, уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 було сформовано вищезазначене розпорядження про оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 та виписана повістка.

Більш того, як зазначає позивач у позовній заяві (уточнена), прибувши 26.06.2024 на 09:00 год. враховуючи його фактичний стан на фоні нервового потрясіння, переживань та підвищення цукру в крові, фактичного обстеження стану здоров`я проведено не було, але вручено повістку повістку про прибуття 27.06.2024.

Відтак, судом не встановлено протиправності дій та бездіяльності щодо надання повторної повістки для проходження військово лікарської комісії.

Щодо доводів позивача щодо ненадання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» суд зважає на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

16.05.2024 Кабінетом Міністрів України Постанову № 560 (набрала чинності 18.05.2024), якою затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Як передбачено пунктом 1 Порядку № 560, цей Порядок визначає, зокрема, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Відповідно до пункту 56 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з пунктом 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії.

Як передбачено пунктами 58, 60 Порядку №560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

Відповідно до наданих доказів ІНФОРМАЦІЯ_4 02.07.2024 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання відстрочки від призову на військову службу відповідно до п.2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».

Згідно витягу з протоколу засідання комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.07.2024 ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 05.08.2024.

17.09.2024 ОСОБА_1 вдруге звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 про надання відстрочки від призову на військову службу відповідно до п.2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».

Згідно витягу з протоколу засідання комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.09.2024 ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 12.11.2024.

Відтак, здійснивши системний аналіз норм чинного та наданих доказів, суд дійшов висновку, що право позивача на отримання відстрочки від призову на військову служба не є порушеним, як наслідок не підлягають задоволенню вимоги про визнання протиправним дії та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо ненадання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та зобов`язання прийняти відповідне рішення.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 внести відповідні дані до військово облікового документу, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок), військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пункту 4 Порядку одним із завдань військового обліку є своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 20 Порядку встановлено, що військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.

Згідно з абзацом сімнадцятим пункту 79 Порядку районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього. Отже, Урядом визначено виключний перелік військово-облікових документів для призовників та військовозобов`язаних. Цей перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню іншими виконавчими органами не підлягає.

Законодавчі акти України вказують на відповідні військово-облікові документи з належними відмітками, які мають значення для прийняття відповідного рішення уповноваженою посадовою особою.

Згідно з матеріалами справи позивач для проставлення відмітки у військово обліковому документі надав уповноваженим службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_6 військово-обліковий документ (військовий квиток) серії НОМЕР_2 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_8 12.11.1983 року.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 559 від 16.05.2024 встановлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.

Форма військового квитка військовозобов`язаного, затверджена Наказом Міноборони від 10.04.2017 № 206, не передбачає внесення до нього відміток про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Інші нормативно-правові акти також не містять вимоги внесення до військово - облікового документа відмітки про відстрочку.

Право на відстрочку виникає у особи відповідно до Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а не ставиться в залежність від внесення відміток до військово-облікового документа.

Відтак, позовна вимога щодо внесення до військового квитка, форма якого затверджена Наказом Міноборони від 10.04.2017 № 206, відомостей про наявність відстрочки не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому не підлягає задоволенню.

Щодо доводів позивача про завдання моральної та матеріальної шкоди діями або бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_9 , який зазначає, що всі дії відповідачів, зокрема, неприйняття рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, непослідовність дій працівників щодо не однократного надсилання повісток, протиріччя дат та місць проведення ВЛК, не однократних надсилань зобов`язань, роботодавцю, видачі чергової повістки на вересень 2024, призвели до погіршення стану здоров`я на фоні нервового потрясіння, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Так, враховуючи, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження та спростовані наявними у матеріалах справи доказами, відсутні підстави для стягнення моральної та матеріальної шкоди, настання яких прямо залежить від дій суб`єкту владних повноважень.

Таким чином враховуючи наведене правове регулювання, встановлені обставини, суд дійшов висновку, що дії відповідачів є правомірними, тому відсутні підстави для визнання їх протиправними.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтею 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань (далі - ЄСПЛ) щодо застосування окремих положень цієї Конвенції.

Також, ухвалюючи дане судове рішення суд також враховує статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (пункт 41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України" (пункт 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на відсутність доказів понесення судових витрат відсутні підстави для вирішення питання про їх відшкодування.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Рішення суду сформовано 20.11.2024.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна