Справа № 456/4553/24
Суддя: Сас С. С.
Дата ухвалення: 2024-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/4553/24
Провадження № 2-а/456/57/2024
РІШЕННЯ

іменем України

01 листопада 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Саса С. С.

при секретарі Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Якимів Артема Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2792542 від 09.08.2024 року винесену інспектором Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Якимів Артемом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 09.08.2024 року позивач виїхала в 6.30 ранку з м.Києва, маршрут тримали до м.Славське, Львівської області з заїздом до батьків в м.Калуш, Івано-Франківської області. На момент зупинки патрульним ОСОБА_2 позивач перебувала за кермом більше 9 годин з нетривалими зупинками на відпочинок. Прямуючи дорогою Н10 позивач їхала з смт. Болехів до с.Лісовичі, Стрийського району, Львівської області за вантажівкою, яка ускладнювала огляд навколо та дорожнього покриття, яке саме в цьому районі має величезну кількість ям значної глибини. Вантажівка, слідом за якою позивач їхала, не давала можливості їхати як в межах, так і поза межами населених пунктів більше як 30 км/год. З огляду на завантаженість траси, обгін тривалий час був неможливий. В населеному пункті с.Лисовичі при переривчастій лінії прийняла рішення обігнати вантажівку, оскільки зустрічних транспортних засобів не було. Дорожні знаки в населеному пункті ніяким чином не інформували про наявність блокпосту. На узбіччі було встановлено знак «30» без пояснень причини обмеження швидкості, що є порушенням встановлення дорожніх знаків відповідно до Правил дорожнього руху та ДСТУ. При виконанні обгону швидкість її транспортного засобу була 35 км/год. Завершуючи маневр, позивач побачила патрульного поліції, який спілкувався з водієм іншого ТЗ, був обернений до неї боком, і просто махнув жезлом. Позивач зупинилась на узбіччі. Патрульний наголосив, що позивачем не здійснена зупинка на вимогу знаку «Стоп. Контроль» ( 3.41 ПДР). Однак позивач намагалась пояснити, що знаку 3.41. видно не було через вантажівку, яка закривала огляд. Працівнику патрульної поліції відповідні пояснення надані були, адже в даній ситуації мало місце збіг подій, а не умисел чи незнання ПДР. Разом з тим, патрульний вирішив накласти на неї штраф за «рух без зупинки на знак «3.41».

П. 12.10 ПДР - додаткові обмеження дозволеної швидкості руху можуть вводитися тимчасово і постійно. При цьому разом із знаками обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 обов`язково додатково встановлюються відповідні дорожні знаки, які попереджають про характер небезпеки та/або наближення до відповідного об`єкта. У разі коли дорожні знаки обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 встановлені з порушенням визначених цими Правилами вимог щодо їх введення чи з порушенням вимог національних стандартів або залишені після усунення обставин, за яких їх було встановлено, водій не може бути притягнений до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху. Відповідно до фото, здійснених 11.08.2024 біля блокпоста чітко видно, що знак «30» не містить іншого дорожнього знаку, який вказує причину обмеження швидкості. Вимогу знаку 3.41, який встановлено з порушенням (біля знака 3.29 не встановлено інформації, з чим пов`язано обмеження швидкості руху), позивачем порушено не було. Як наслідок через порушення дотримання правил розміщення дорожніх знаків, порушення інформування населення, в т.ч. водіїв на дорозі щодо встановлення блокпосту, та за відсутності порушень ПДР, в тому числі вимоги дорожніх знаків, позивачем порушено не було, а відповідно позивач не може притягуватись до відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задоволити.

Відповідач інспектор Стрийського РП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2792547 від 09.08.2024, винесеної інспектором Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Якимів Артемом Володимровичем вбачається, що ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Із постанови вбачається, що 09.08.2024 року о 15:53 годині в с. Лисовичі по вул. Курортна, 17, Стрийського району водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Мерседес Бенц» н.з НОМЕР_1 порушила вимогу дорожнього знаку 3.41 «стоп контроль» та здійснила рух не зупинившись, чим порушила пункт 8.4 ПДР України, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зокрема, судом береться до уваги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач звертаючись до суду з позовом вказує, що вона 09.08.2024 року о 15:53 годині в с. Лисовичі по вул. Курортній, 17, Стрийського району не порушувала вимоги п. 8.4 ПДР України.

Однак, будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в її вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, поліцейським Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_2 суду не надано.

Така правова оцінка щодо належності доказів у справі висловлена у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 р. у справі № 337/3389/16-а та від 15.11.2018 року у справі № 524/7184/16-а.

Також, з урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі, постанові фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Отже, відповідачем не представлено суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надано жодних документів (матеріалів), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, та які, в свою чергу, стверджували про вчинення позивачем вищеописаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, не з`ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та не спростовано позицію позивача, а також судом не отримано доказів, які б свідчили про правомірність винесення рішення відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є безпідставним, а тому постанова у справі про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2792547 від 09.08.2024 є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 242 - 246 КАС України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2792542 від 09.08.2024 року винесену інспектором Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Якимів Артемом Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340грн.

Стягнути з Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 08.11.2024 року.

Головуючий суддя С. С. Сас