Справа № 520/21999/24
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 р. № 520/21999/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області №0-2036-UА028556 від 31.05.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 0-2036-UА028556 від 31.05.2024 є протиправними та такими, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства України. Позивач зазначив, що відповідачем складено оскаржуване податкове повідомлення - рішення з порушенням вимог стандартів ДСТУ 4163:2020. Також вказав, що відповідачем протиправно застосовано ставку 1%, оскільки прийняте на 11 сесії Харківської міської ради рішення від 22.02.2017 №542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові", втратило свою чинність та не підлягає застосуванню у 2023 році. Крім того, зауважив, що відповідачем порушено строк направлення податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС за 2023 рік, оскільки воно було направлено після 01.07.2024. Враховуючи вказані обставини, позивач просить скасувати рішення податкового органу.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Вказану ухвалу суду надіслано судом відповідачу з використанням системи Електронний суд та доставлено в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому виклав свої заперечення проти позову. Зазначив, що загальна площа квартири, що перебуває у власності позивача, становить 93,80 кв.м., а отже, квартира, що перебуває у власності позивача, є об`єктом стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, до яких застосовується пільга, встановлена ПК України, а саме зменшення бази оподаткування на 60 кв.м. Отже, контролюючим органом відповідно до вимог ПК України, до об`єктів житлової нерухомості позивача застосовано пільгу в розмірі 60 м2. Також зауважив, що Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків від 28.12.2015 №1204 не покладає обов`язку на податковий орган при формуванні податкового повідомлення-рішення використання шрифту Times New Roman розміром 12-14. Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення відповідає всім вимогам податкового законодавства.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У період з 11.11.2024 по 15.11.2024 суддя Ольга Горшкова перебувала у відпустці, відтак розгляд справи відбувається в перші робочі дні судді.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області та є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.

Позивач є власником нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, що не заперечується сторонами.

Так, у власності позивача обліковується квартира, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 93,80 к.м. за адресою: АДРЕСА_1 , приватна власність.

Зазначені відомості вбачаються з витягу з Державного реєстру речових прав від 23.08.2024 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

ГУ ДСП у Харківській області стосовно вказаного житлового об`єкту прийняте податкове повідомлення-рішення №0-2036-UА028556 від 31.05.2024 про визначення ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як власнику об`єкту житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , за 2023 рік, на загальну суму 1698,45 грн.

Позивач не погоджується з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, оскільки останнє не відповідає формі та сформоване та розраховане із застосуванням рішення ХМР, що втратило свою чинність, тому звернувся до суду з даним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України № 2755-VI від 02.12.2010 (далі за текстом - ПК України).

У відповідності до пп.1.1 ст. 1 ПК України, зазначений кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Відповідно до пп.4.1.1 п. 4.1 статті 4 ПК України кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу. Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України передбачений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п.36.1 статті 36 ПК України).

Підстави, порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 ПК України.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування, відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, стали об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх частка.

Підпунктами 266.3.1 та 266.3.2. пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується, зокрема, для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів.

Підпунктом 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України визначено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Згідно пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України, рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до положень Податкового кодексу України, на підставі ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", керуючись ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", на 11 сесії Харківської міської ради прийнято рішення від 22.02.2017 №542/17 "Про місцеві податки і збори у місті Харкові", яким зокрема, встановлено на території міста Харкова на 2017 рік та наступні роки місцеві податки і збори. Згідно п.4 рішення №542/17 набирало чинності з 01.03.2017.

Так, додатком 1 рішення від 22.02.2017 року №542/17 визначено, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м бази оподаткування (п.1 додатку №1); ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних (крім об`єктів, визначених п.3) та юридичних осіб, встановлюється у розмірі 1 відсоток (п.2 додатку №1); ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартири/квартир незалежно від їх кількості загальною площею до 85 кв. м, що перебувають у власності фізичних осіб, встановлюється у розмірі 0 відсотків (п.3 додатку №1).

При цьому, у п.4 рішення Міської ради №542/17 указано, що це рішення набирає чинності з 01.03.2017 та є чинним на день прийняття вказаного рішення.

Суд не приймає твердження позивача про те, що вказане рішення встановлює ставки податків тільки на 2017 рік та його пролонгація на наступні роки не передбачена, оскільки, відповідно до п.1 вказаного рішення, останнє встановлює на території міста Харкова на 2017 рік та наступні роки місцеві податки і збори, а отже є чинним станом на час прийняття податковим органом спірного податкового повідомлення-рішення.

Так, у власності позивача станом на 31.05.2024 знаходився об`єкт нерухомості: квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . загальною площею 93,8 квадратних метра, є об`єктом стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, до якого застосовується пільга встановлена ПКУ, а саме зменшення бази оподаткування на 60 квадратних метрів, тобто база оподаткування складає 33,8 квадратних метра.

За період часу з 01.04.2023 до 30.06.2023 (2-й квартал 2023) застосовувалась 0% ставка оподаткування згідно з рішенням 25 сесії 8 скликання Харківської міської ради від 30.04.2024 за № 564/24 «Про пільги з місцевих податків» яким внесено зміни до рішення міськради від 22.02.2017 за № 542/17, зокрема, Додаток № 1 доповнено п. 8, яким установлено, що за період з 01 квітня 2023 року по 30 червня 2023 року встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що перебуває у власності фізичних осіб, на рівні 0 відсотків.

Таким чином, відповідачем проведено вірний розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки: 33,8 х 67/12 х (12-3) = 1698,45 грн., де 33,8 - площа об`єкту нерухомості, що перебуває у власності позивача, з урахуванням пільги (-60), 67 - ставка податку у 2023 році (1% х 6700,00); формула розрахунку 12 х (12 - 3) - період оподаткування 9 місяців, так як застосовувалася 0% ставка оподаткування за 2 квартал 2023 року згідно з Рішенням ХМР.

Щодо посилань позивача на те, що відповідачем складено оскаржуване податкове повідомлення - рішення з порушенням вимог стандартів ДСТУ 4163:2020, зокрема, без використання шрифту Times New Roman розміром 12-14, суд зазначає наступне.

Згідно з пп. 58.1.1 п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення містить: 1) суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або суму та підставу для зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або збільшення/зменшення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та посилання на норми цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок; 2) попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної (у випадках, передбачених цим Кодексом); 3) граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної; 4) попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк; 5) граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.

Відповідно до п. 58.2 ст. 58 Податкового кодексу України передбачено, що форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за № 124/28254 (далі Порядок № 1204), передбачено, що у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами, зокрема, «Ш» - у разі застосування штрафних санкцій за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання / порушення строків зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні послуги» (додатки 6, 7).

Згідно з п. 3 Порядку № 1204 при складанні податкових повідомлень-рішень до них заноситься інформація, передбачена відповідними формами, встановленими цим Порядком.

Податкові повідомлення-рішення у випадках, визначених Кодексом, повинні містити: 1) суму та підставу для визначення (нарахування/зменшення) грошового зобов`язання та/або податкового зобов`язання, що повинен сплатити платник податків, та/або суму та підставу для зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або збільшення/зменшення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, та посилання на норми Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до яких здійснено їх розрахунок; 2) попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної / розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної (у випадках, передбачених Кодексом); 3) граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної / розрахунку коригування до неї або виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної; 4) попередження про наслідки невиконання податкового повідомлення-рішення в установлений строк; 5) граничні строки, передбачені Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

У податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), штрафних фінансових санкцій та пені (розрахунок пені додається у разі складання податкових повідомлень-рішень за формами «Р» (крім пені відповідно до статті 129 Кодексу), «Д» та «С»).

Пунктом 10 Порядку № 1204 передбачено, що при складанні податкового повідомлення-рішення йому присвоюється номер, який містить, зокрема, але не виключно, порядковий номер у межах територіального контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення, та комплексний індекс підрозділу, який склав податкове повідомлення-рішення.

Дослідивши зміст спірного податкового повідомлення-рішення та розрахунку, суд дійшов висновку, що вони відповідають вимогам Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за №124/28254.

Доводи позивача щодо складання податкового повідомлення-рішення шрифтом, меншим ніж шрифт Times New Roman розміром 12-14 суд визнає безпідставними, оскільки додана до позовної заяви копія повідомлення-рішення №0-2036-UА028556 від 31.05.2024 не викликає труднощів в ознайомленні зі змістом документа, з якого зроблено копію.

Посилання позивача на норми ДСТУ 4163-2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів» суд вважає необґрунтованими, тому що норми Порядку №1204 є спеціальними по відношенню до інших нормативних вимог, і ними затверджено форми податкових повідомлень-рішень, тому вони не вимагають додаткового нормативного регулювання, а іншими нормативними актами не можуть встановлюватись до ППР додаткові вимоги.

Суд також наголошує, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. А прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суті спірного рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верхового Суду від 25.01.2019 у справі №812/1112/16.

Частиною 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стосовно строків направлення податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС за 2023 рік, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПКУ податкове/податкові повідомлення - рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком сум/суми податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 ПКУ, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітнім) періодом (роком).

Затримка у надсиланні (врученні) контролюючим органом - відповідачем у встановлений пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПКУ строк оскаржуваного ППР - до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком), може свідчити лише про процедуру їх направлення (вручення), яка не змінює суті спірного рішення та не повинна сприйматись як безумовна підстава для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, для його скасування.

Так, відповідно до посилань позивача у позовній заяві на факт пропуску строку надіслання відповідачем податкового повідомлення-рішення, суд зазначає, що при дослідженні копії конверта, в якому було направлено спірне податкове рішення, встановлено, що відповідачем направлено податкове повідомлення-рішення №0-2036-UА028556 від 31.05.2024 на адресу ОСОБА_1 18.07.2024, після спливу 1 липня поточного року.

Для платників нормами ПКУ закріплено, що визначені податковими повідомленнями рішеннями суми підлягають сплаті протягом 60 календарних днів з дня вручення податкового повідомлення рішення, та терміни надіслання податкового повідомлення рішення не мають юридичного значення для платника податків, оскільки з дати його отримання не зменшується строк, протягом якого триває обов`язок по сплаті за податковим повідомленням рішенням, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про фактичну зміну контролюючим органом строків сплати податку на нерухоме майно.

З огляду на викладене, спірне податкове повідомлення-рішення за податковий період за який нараховане податкові зобов`язання: з 01.01.2023 по 31.12.2023 мало бути надіслано виключно до 01 липня 2024 року.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.п.266.6.1 ст.266 Податкового кодексу України).

Отже, для справляння податку у порядку ст.266 Податкового кодексу України визначальними кваліфікуючими ознаками кожного окремого об`єкту нерухомого майна (будівлі чи приміщення) як об`єкту стягнення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є: 1) відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 2) місце розташування об`єкта (тобто адреса будівлі), 3) технічні характеристики об`єкта (тобто тип будівлі чи категорія будівлі, площа об`єкту тощо).

У зв`язку з запровадженням воєнного стану в Україні з огляду на військову агресію Російської Федерації проти України, Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесені зміни до ПКУ від 02.10.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, зокрема, ст.102 ПКУ доповнена новим п.102.09 згідно якого на період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, що введений в Україні, зупиняється перебіг строків, визначених ПКУ, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених ПКУ.

Враховуючи викладене, якщо закінчення терміну днів, встановленого для направлення податкового повідомлення-рішення припадає на період дії воєнного, надзвичайного стану, то такий перебіг строку зупиняється.

До того ж, нарахованим податковим зобов`язанням після 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком), звільняється лише від відповідальності за несвоєчасну сплату такого зобов`язання, проте не звільнений від його сплати в цілому на цій підставі. Дане твердження підтверджується постановою Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 808/144/18.

З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення №0-2036-UА028556 від 31.05.2024, яким визначено ОСОБА_1 суму податкового зобов`язання з податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік на суму 1698,45 грн є правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 258, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ольга ГОРШКОВА