Справа № 307/4822/24
Суддя: Ніточко В. В.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/4822/24
Провадження № 2-а/307/35/24
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 листопада 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді Ніточко В.В.,

з участю секретаря судового засідання Заяць Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Національної поліції в Закарпатській області, треті особи: Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області та поліцейський ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1520653 від 12 серпня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

І. Виклад позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до головного управління Національної поліції в Закарпатській області, треті особи: Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області та поліцейський ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1520653 від 12 серпня 2024 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01 листопада 2024 року їй заблокували картковий рахунок та надійшло СМС-повідомлення на мобільний телефон, де було вказано, що ініціатором блокування є органи Державної виконавчої служби. 05 листопада 2024 року відвідавши державного виконавця Тячівського районного відділу державної виконавчої служби їй стало відомо, що підставою для блокування (арешту) карткового рахунку являється постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1520653 від 12 серпня 2024 року, яка була складена поліцейським Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області сержантом ОСОБА_2 , без її участі та без її відома. Вказує на те, що згідно спірної постанови та на думку поліцейського вона, 12 серпня 2024 року, здійснила завідомо неправдивий виклик на спецлінію 102, щодо вчинення відносно неї домашнього насильства. Зазначає, що це не відповідає дійсності, домашнє насильство все ж таки було вчинено, оскільки її чоловік виражався в її адресу нецензурною лексикою, кидав в неї предмети та спричиняв їй тілесні ушкодження, що підтверджується відеозаписом події. Коли приїхала поліція, то працівники поліції не заборонили її екс-чоловіку вчиняти відносно неї неправомірні дії, а стали на його бік, а оскаржувану постанову складали без її участі.

Просить поновити пропущений строк для оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1520653 від 12 серпня 2024 року та скасувати постанову поліцейського Тячівського РУП ГУНП в Закарпатській області сержанта поліції ОСОБА_2 серія ЕГА № 1520653 від 12 серпня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Представник відповідача правом на подання відзиву не скористався.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача головного управління Національної поліції в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що згідно постанови ЕГА № 1520653 від 12 серпня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнана винною в тому, що вона 12 серпня 2024 року, в с. Руське Поле Тячівського району Закарпатської області, здійснила завідомо неправдивий виклик на спецлінію 102, щодо вчинення стосовно неї домашнього насильства, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 гривень.

Згідно постанови заступника начальника Тячівського відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі Закарпатської області від 24 жовтня 2024 року, державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання постанови ЕГА № 1520653 від 12 серпня 2024 року.

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису події та скріншоту з нього відомо, що 12 серпня 2024 року, о 13 год. 39 хв., чоловік виганяє ОСОБА_1 з будинку та подвір`я, кидає в неї предметами та намагається вирвати з її рук телефон, щоб з його слів, розбити.

V. Оцінка Суду.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 2 цієї статті встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Як вбачається з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

У мотивувальній частині постанови зазначається, що 12 серпня 2024 року позивач здійснила завідомо неправдивий виклик на спецлінію 102, повідомивши про насильство в сім`ї.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до приписів п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Диспозиція статті 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Отже, склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, потребує умисної форми вини особи, коли, відповідно до положень статті 10 КУпАП, особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до положень ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії, або бездіяльності.

Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлена чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз`яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В той же час, зі змісту оскаржуваної постанови, всупереч вимогам ст.283, ст.284 КУпАП не наведені обставини, які встановлені поліцейським під час розгляду справи, не зазначено жодних доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. У постанові відсутні посилання на факти, які саме не знайшли свого підтвердження, також відсутні пояснення позивача про причини виклику поліції тощо.

Відтак, згадана постанова не розкриває такої ознаки суб`єктивної сторони складу правопорушення як здійснення завідомо неправдивого виклику поліції, що ставить під сумнів правильну кваліфікацію розглядуваних дій позивача за ст.183 КУпАП.

Крім того, в п.30 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд наголошує, що для встановлення у діях правопорушника складу адміністративного правопорушення за ст.183 КУпАП, він повинен викликати представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. При цьому такі дії правопорушника мають бути вчинені з прямим умислом, тобто, повідомляючи певну інформацію та викликаючи дану службу, він повинен усвідомлювати, що вона є неправдивою, і бажати даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

В ході ж розгляду даної адміністративної справи представником відповідача належним чином не спростовано доводи позивача щодо неправомірності притягнення її до відповідальності та відсутності доказів скоєння ним правопорушення передбаченого ст.183 КУпАП.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП є недоведеним, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вказаних у оскаржуваній постанові обставин, а тому постанова ЕГА № 1520653 від 12 серпня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн. підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

В судовому засіданні встановлено, що позивач отримала оскаржувану постанову лише 05 листопада 2024 року (зворотнього відповідачем не доведено), а тому, їй слід поновити строк звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином судом встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до суду з поважних причин, а тому суд вважає про наявність підстави для поновлення позивачу строку для оскарження даної постанови.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст.9, 183, 245, 247, 251, 252, 255, 256, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст.2, 5-11, 13-15, 72-79, 90, 229,2 68-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву задовольнити.

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Постанову ЕГА № 1520653 від 12 серпня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, винесену поліцейським Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 заст.183 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень головного управління Національної поліції в Закарпатській області в користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.

Копію рішення суду негайно вручити особам, які брали участь у справі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: головне управління Національної поліції в Закарпатській області, адреса: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф. Ракоці, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 40108913.

Треті особи: Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області, адреса: 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Нересенська, 1.

поліцейський Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Бенца Василь Васильович, адреса: 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Нересенська, 1.

Суддя В.В. Ніточко