Справа № 620/14238/24
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 листопада 2024 року Чернігів Справа № 620/14238/24

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Соломко І.І. перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо протиправного зменшення з 01.04.2019 відсотку грошового забезпечення з 83% до 70% при обчисленні основного розміру пенсії та зобов`язання відповідача здійснити відповідний перерахунок.

05.11.2024 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

07.11.2024 позивачем на ухвалу суду подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до практики Верховного Суду нараховані та не отримані суми пенсії з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь - яким строком, просить врахувати положення статті 51 Закону України №2262-ХІІ, статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вирішуючи питання щодо дотримання строку звернення до суду позивача з вказаним позовом, суд враховує таке.

Строки звернення до суду визначені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано чіткі строки звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг яких починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Суд наголошує на тому, що спірна виплата є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення спірної виплати чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Отже, з дня отримання пенсії особою, остання вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання спірної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй допомоги звернулась до відповідного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від відповідного органу відповіді на подану нею заяву.

До того ж, як свідчать матеріали справи, звертаючись до відповідача із заявою про перерахунок спірної доплати, позивач вже знав, що розмір його виплат обчислювався та виплачувався відповідачем у меншому розмірі.

Суд звертає увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.м

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до суду з даним позовом 29.10.2024, тобто поза межами шестимісячного строку звернення до суду.

При цьому в тексті клопотаня позивач вказує про дотримання строку звернення до суду з цим позовом, позаяк обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим.

Водночас, суд зауважує, що норми статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та рішення Конституційного Суду України не поширюють свою дію на спірні правовідносини, оскільки стосуються тих ситуацій, коли нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Посилання позивача на не обмеження строком звернення до суду відповідно до частини третьої статті 51 Закону України №2262-ХІІ, суд не приймає до уваги, оскільки дана стаття регулює строк з якого здійснюється перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, а не строк звернення позивача до суду з позовною заявою.

Поміж тим, у даному випадку пенсійні виплати починаючи з 01.04.2019 пенсійним органом позивачу не нараховувалися, а тому позов з вимогами, пов`язаними з нарахуванням пенсії за минулий час, та відповідно їх подальшої виплати може бути подано до суду в межах шестимісячного строку, встановленого статтею 122 КАС України.

Водночас з вказаним адміністративним позовом до суду позивач звернувся в 29.10.2024, пропустивши шестимісячний строк звернення до суду в частині позовних вимог з за період з 01.04.2019 по 28.04.2024.

З урахуванням положень ст. 122 та ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи може поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, позивач не надав належні та допустимі докази існування об`єктивних чи суб`єктивних обставин, які перешкоджали йому звернутись до суду за захистом своїх прав за період з 01.04.2019 по 28.04.2024, в строк встановлений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до суду з позовними вимогами за вказаний період.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, якщо підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані судом неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду в частині позовних вимог за період з 01.04.2019 по 28.04.2024 суд вважає неповажними, тому позовну заяву в цій частині слід повернути позивачу.

Керуючись пунктом 9 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

Причини пропуску строку звернення до суду, що викладені у заяві про поновлення строку звернення до суду, в частині позовних вимог за період з 01.04.2019 по 28.04.2024, визнати неповажними.

Позовну заяву в частині позовних вимог за період з 01.04.2019 по 28.04.2024 - повернути позивачеві.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 294-297 КАС України.

Суддя І.І. Соломко