Справа № 146/1784/24
Суддя: Скаковська І. В.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/1784/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" листопада 2024 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ремізової Т.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, третьої оосби на стороні відповідача ПОГ СВС ВП № 2 Тульчинського РВП капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління патрульної поліції у Вінницькій області, третьої особи на стороні відповідача: ПОГ СВС ВП № 2 Тульчинського РВП Ткача С.М.., в якій просив скасувати постанову серії ББА №335363 від 17 жовтня 2024 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121, ч.2 ст. 126 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 жовтня 2024 року відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне првопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №335363.

Як зазначено в постанові, 17 жовтня о 11 год 10 хв. він керував транспортним засобом Сузукі скутер , модель серія, потужністю 0,8 квт та не був застебнутому мотошоломі і при зупинці не мав посвідченння водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.3 та 2.1 ПДР України,чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене за ч. 5 ст. 121, ч.2 ст. 126 КУпАП .

На думку позивача вказана постанова є необґрунтованою, не доведеною належними доказами, а тому є незаконною та підлягає скасуванню із наступних підстав.

Як зазначається позивачем, він керував не мопедом, а електроскутером Сузукі, який відноситься до електроскутерів потужністю до 3 квт, за своїми характеристиками прирівнюється до електровелосипеду та не потребує наявності посвідчення водія та реєстрації у сервісному центрі МВС. Про зазначені обставини повідомляв працівників поліції, а саме що електроскутер має потужність менше 3 квт, не належить до категорії механічних транспортних засобів та відповідно не передбачає необхідності водію мат при собі посвідчення водія та реєстраційний документ.

Таким чином, як зазначається позивачем, подію адміністративного правопорушення не зафіксовано у передбаченому законом порядку, а відповідно, відсутні належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення, передбачені ст. 251 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, адміністративний позов підтримав, просить його задовольнити. .

Представник Головного управління Національної поліції у Вінницькій області не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи.

Від третьої особи на стороні відповідача ПОГ СВС ВП № 2 Тульчинського РВП Ткача С.М. надійшла заява, про слухання справи без його участі, позов не визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2024 року ПОГ СВС ВП № 2 Тульчинського РВП капітаном поліції Ткач С.М. винесено постанову серії ББА № 335363 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

Згідно з даною постановою, 17 жовтня 2024 року о 11 :10 хв ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Сузукі не був в застебнутому мотошоломі і при зупинці не мав посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.3.г ПДР, п.2.1 ПДР керування т/з особою, яка не має права на керування таким т/з.

Не погоджуючись із правомірністю винесення відповідачем постанови від 17 жовтня 2024 року серії ББА № 335363 про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За визначенням п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

В силу приписів ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правове регулювання суспільних відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання встановлюються ЗУ "Про дорожній рух"

Відповідно до ст. 14 зазначеного Закону, учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями ст.16 ЗУ "Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема, передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 "Про правила дорожнього руху" затверджено ПДР.

Пунктом 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.10 наведені терміни, що використовуються у цих Правилах та мають наступне значення: транспортний засіб - це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

З аналізу вищенаведених положень вбачається, що критерієм для розмежування понять «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» є наявність двигуна внутрішнього згорання або потужність електродвигуна. Тобто транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує вказаним визначенням 3кВТ межу.

Згідно з п. 1.10 ПДР України мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Отже, порівнявши поняття «транспортний засіб», «механічний транспортний засіб» та «мопед» суд прийшов до висновку, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт. Отже, електроскутер можливо прирівняти до мопеду лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 01.03.2018 у справі №278/3362/15-к.

Судом встановлено, що позивач під час зупинки його інспектором керував електроскутером "Сузукі", який відповідно до технічної документації має потужність 0,8 кВт.

Таким чином, враховуючи висновки суду наведені вище та відсутність визначення «електроскутер» у ПДР суд вважає, що електроскутер марки "Сузукі" потужністю 0,8 кВт не може прирівнюватись до мопеду та визнаватись механічним транспортним засобом.

Пунктом 2.1 (а) ПДР встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п. 2.13 ПДР транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Враховуючи, що електроскутер - це транспортний засіб, який за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів, вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до позивача.

Беручи до уваги, що адміністративну відповідальність за порушення п. 2. 1 (а) ПДР може нести виключно водій механічного транспортного засобу, до якого електроскутер позивача марки "Сузукі" не віднесено, та який не має права керування таким транспортним засобом, позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, в даному випадку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність своїх дій, не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

Згідно п. 1ст. 247 КУпАПобов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Згідно ч. 2ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цьогоКодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 77, 139, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, третьої оосби на стороні відповідача ПОГ СВС ВП № 2 Тульчинського РВП капітана поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ББА №335363 від 17 жовтня 2024 року винесену інспектором ПОГ СВС ВП № 2 Тульчинського РВП капітаном поліції Ткачом Сергієм Максимовичем про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 605 грн.20 коп. (шістсот п`ять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складання повного рішення суду згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 18 листопада 2024 року.

Суддя І.В.Скаковська