Справа № 380/19305/24
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 рокусправа № 380/19305/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчити дії,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з урахуванням періоду роботи з 14.01.1992 по 21.04.2000 у Державному підприємстві «Львівський автобусний завод» (ВАТ «Львівський автобусний завод»);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з урахуванням періоду роботи з 14.01.1992 по 21.04.2000 у Державному підприємстві «Львівський автобусний завод» (ВАТ «Львівський автобусний завод»).

Ухвалою суду від 20.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

23.09.2024 за вх.№70789 від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку/призначенні пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату (доходи) № 373 від 28.10.23 року, № 374 від 28.10.23 року, № 375 від 28.10.23 року та № 376 від 28.10.23 року за період роботи з 14.01.1992 року до 21.04.2000 року у Державному підприємстві «Львівський автобусний завод» (Відкритому акціонерному товаристві «Львівський автобусний завод»).

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_2 перерахунок призначеної пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату ( доходи ) № 373 від 28.10.23 року, № 374 від 28.10.23 року, № 375 від 28.10.23 року та № 376 від 28.10.23 року за період роботи з 14.01.1992 року до 21.04.2000 року у Державному підприємстві «Львівський автобусний завод» ( Відкритому акціонерному товаристві «Львівський автобусний завод»).

Ухвалою суду від 26.09.2024 прийнято до розгляду заяву представника позивача про уточнення позовних вимог та продовжено розгляд справи, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та з 29.08.2023 отримує пенсію за віком. Розмір пенсії враховує весь страховий стаж за період до 01 липня 2000 року, однак не враховує підтверджених первинними документами довідок про заробітну плату за 60 місяців підряд за період до 01 липня 2000 року, які були подані разом з іншими документами на призначення пенсії. При зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 просив призначити пенсію з врахуванням доходів за період з 01.02.1992 по 31.01.1997 на основі довідок про заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_3 №373 від 28.10.23, ОСОБА_4 № 374 від 28.10.23, ОСОБА_5 № 375 від 28.10.23 та ОСОБА_6 № 376 від 28.10.23, які працювали на аналогічних посадах і той же період, що й ОСОБА_1 . Стверджує, що до пенсійних виплат не включено дані щодо його заробітної плати за період роботи на ВАТ «Пасавтопром». Позивачем вживались заходи щодо отримання інформації щодо розміру заробітної плати за період з 14.01.1992 по 21.04.2000, проте таку ним не отримано у зв`язку із її відсутністю. Звертає увагу, що нормами Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2006 №919, встановлено певний порядок визначення розміру заробітної плати у разі втрати документів. Вважає, що не доотримує значу частину пенсії, що порушує його права.

Ухвалою суду від 07.11.2024 витребувано у відповідача додаткові докази.

13.11.2024 за вх.№84167 від представника відповідача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів. Разом із вказаною заявою також долучено відзив на позовну заяву. Зазначив, що до заяви від 23.11.2023 про призначення пенсії позивачем було долучено довідки про заробітну плату від 28.10.2023 №№373, 374, 375, 376, видані ВАТ «Пасавтопром» за період роботи з 01.02.1992 по січень 31.01.1997 на ДП «Львівський автобусний завод». Вказані довідки було скеровано до Управління контрольно-перевірочної роботи для проведення перевірки. Згідно актів проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідок для призначення пенсії, первинні документи (особові рахунки), які підтверджують нарахування заробітної плати на ім`я ОСОБА_1 за період роботи з 01.02.1992 по 31.01.1997 для перевірки не надано у зв`язку з їх відсутністю на підприємстві. Оскільки немає можливості здійснити перевірку довідок про заробітну плату від 28.10.2023 №№373, 374, 375, 376, виданих ВАТ «Пасавтопром», для рахування заробітної плати за період роботи з 01.02.1992 по 31.07.1997 при обчисленні розміру пенсії немає підстав. Просить у задоволенні позову відмовити.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. З огляду на ці обставини суд на підставі частини п`ятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами) в межах строку, визначеного статтею 258 КАС України.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

з 29.08.2023 ОСОБА_1 призначено пенсію. Перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та одержує пенсію за віком.

Пенсію призначено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 просив призначити пенсію з врахуванням доходів за період з 01.02.1992 по 31.01.1997 на основі довідок про заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_3 № 373 від 28.10.23, ОСОБА_4 № 374 від 28.10.23, ОСОБА_5 № 375 від 28.10.23 та ОСОБА_6 № 376 від 28.10.23, які працювали на аналогічних посадах і той же період, що й ОСОБА_1 .

Перед зверненням до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про призначення пенсії від 23.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до ліквідатора ВАТ «Пасавтопром» ОСОБА_7 про надання відомостей та документів, які підтверджують факт перебування ОСОБА_1 на посаді інженера-конструктора відділу головного конструктора, в подальшому відділ головного конструктора реорганізовано в управління головного конструктора, а також надання відомостей про заробітну плату. Довідкою від 20.09.2023 № 05/265 ОСОБА_1 надана відповідь про те, що ліквідатор ВАТ «Пасавтопром» ОСОБА_7 підтверджує, що ОСОБА_1 працював у ВАТ «Львівський автобусний завод» у період з 14.01.1992 по 21.04.2000, що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_2 . Проте, відомості про розмір нарахованої та отриманої заробітної плати ОСОБА_1 відсутні.

Крім того, зазначив, що СВ Сихівським відділом поліції ГУ НП у Львівській області розпочато кримінальне провадження №001332 по факту крадіжки архівних документів (особових карток/рахунків в т.ч про нарахування та виплату з/п) колишніх працівників заводу.

Згідно актів проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідок для призначення пенсії від 19.12.2023 №1300-6002-1/14724, 1300-6002-1/14725, 1300-6002-1/14726, 1300-6002-1/14727 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області встановлено, що первинні документи (особові рахунки), які підтверджують нарахування заробітної плати на ім`я ОСОБА_1 за період роботи з 01.02.1992 по 31.01.1997 для перевірки не надано у зв`язку з їх відсутністю.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області на повторну заяву від 05.04.2024 листом від 22.04.2024 зазначило, що страховий стаж ОСОБА_1 починаючи з 01.07.2000 року становить більш як 60 місяців, а відтак відсутні підстави для обчислення заробітку з урахуванням Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату». Крім цього, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зазначило, що оскільки немає можливості здійснити перевірку довідок про заробітну плату від 28.10.12 №№ 373, 374, 375, 376, виданих ВАТ «Пасавтопром» для врахування заробітної плати за період роботи з 01.02.1992 по 31.01.1997 при обчисленні розміру пенсії немає підстав.

Позивач не погоджуючись з такими діями відповідача, звернувся з вказаним позовом до суду.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсії, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до абзацу 1, 2 та 5 частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики (…).

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.

При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 7, 8 і 9 статті 11 цього Закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацу 3 частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.

Як зазначено в абзацах 1-3 підпункту 3 пункту 2.1 Розділу ІІ «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі Порядок №22-1), для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Зразок довідки про заробітну плату (дохід), яку особа має надати пенсійному органу для обчислення пенсії, визначено в Додатку 1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846; далі Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

За змістом пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Аналізуючи вищенаведене, необхідно зауважити, що стаття 40 Закону № 1058-IV встановлює, що заробітна плата для обчислення пенсії за період до 30 червня 2000 року повинна враховуватися у двох випадках: 1) якщо страховий стаж осіб починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, а також 2) за бажанням самих пенсіонерів, однак за умови, підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.

Щодо другого випадку, то єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 17 березня 2015 року у справа № 21-11а15 та Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 358/1179/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 686/6278/17, від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17, від 17.08.2023 у справі № 808/1771/18.

З матеріалів справи видно, що позивачем при призначенні пенсії були надані довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №373 від 28.10.2023, №374 від 28.10.2023, №375 від 28.10.2023 та №376 від 28.10.2024.

Вказані довідки, що видані ВАТ «Пасавтопром» не підтверджується первинними документами позивача, оскільки виготовлені з урахуванням розрахункових листів інших осіб, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про що ГУ ПФУ у Львівській області також складено акти за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтування видачі довідок про призначення (перерахунку) пенсії.

У зазначених довідках вказано, що така заробітна плата визначена за відповідною професією і аналогічною посадою у зв`язку з втратою первинних документів.

Щодо застосування до спірних відносин, Порядку №919, а саме абзацу підпункту 1 пункту 3 згідно якого у випадку повної втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) за відповідний період заробітна плата визначається за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації за календарний рік, що передує року, з якого призначається пенсія, то як вказано Верховним Судом в постановах від 26.06.2018 у справі № 453/500/15-а та від 18.10.2019 у справі № 547/1211/16-а, Порядок №919, застосовується лише при призначенні, а не під час перерахунку пенсії, та лише у випадках, встановлених в пункті 1, де цей Порядок встановлює механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 1 липня 2000 р. становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 р. у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин.

Необхідно звернути увагу, що на відміну від другого випадку, в разі, якщо починаючи з 1 липня 2000 року стаж пенсіонера становить менше 60 місяців, законодавцем не вимагається обов`язкового підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, адже Постановою №919

Тобто, вказаний порядок визначення заробітної плати (доходу) у разі втрати первинних документів, застосовується саме для осіб, страховий стаж яких починаючи з 1 липня 2000 року становить менше як 60 місяців та за обов`язкової умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 року.

Таким чином, законодавцем фактично встановлено додаткову гарантію для забезпечення права на призначення пенсії особам, страховий стаж яких починаючи з 1 липня 2000 року становить менше як 60 місяців та документи яких втрачені з незалежних від них обставин.

Разом з тим, як встановлено матеріалами справи у позивача починаючи з 01 липня 2000 року страховий стаж становить 18 років 4 місяці 23 дні, тому відсутні підстави для застосування при перерахунку пенсії норм Постанови № 919 та, відповідно для можливості врахування Довідок №373 від 28.10.2023, №374 від 28.10.2023, №375 від 28.10.2023 та №376 від 28.10.2024, виданої на підставі первинних документів третьої особи.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 18.10.2019 у справі № 547/1211/16-а.

Верховний Суд в постановах від 26.06.2018 у справі № 453/500/15-а та від 18.10.2019 у справі № 547/1211/16-а, зробив висновок, що Порядок №919, застосовується лише при призначенні, а не під час перерахунку пенсії, та лише у випадках, встановлених в пункті 1. Тобто, вказаний порядок визначення заробітної плати (доходу) у разі втрати первинних документів, застосовується саме для осіб, страховий стаж яких починаючи з 1 липня 2000 р. становить менше як 60 місяців та за обов`язкової умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 р.

Таким чином, законодавцем фактично встановлено додаткову гарантію для забезпечення права на призначення пенсії особам, страховий стаж яких починаючи з 1 липня 2000 року становить менше як 60 місяців та документи яких втрачені з незалежних від них обставин.

У зв`язку наведеним, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Згідно із частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№23759/03 та №37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Водночас, відповідно до даного Висновку згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, від різних правових положень, звичаїв, доктринальних принципів, а також ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 належить відмовити повністю.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України не вирішувалось.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчити дії відмовити повністю.

Судовий збір стягненню не підлягає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293,295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна