Справа № 600/125/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/125/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області (далі відповідач або ГУНП в Чернівецькій області), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області здійснити перерахунок та зарахувати майору поліції ОСОБА_1 , начальнику відділу кримінального аналізу ГУНП в Чернівецькій області, до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди: з 01.04.2005 по 22.07.2011 - розрахунку 1,5 року за кожен рік служби в органах ДСБЕЗ, з 07.09.2014 по 06.10.2014 та з по - з розрахунку 3 місяці за 1 місяць служби (участь в АТО).

1.2. Ухвалою суду від 08.01.2024 року даний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

1.3. Ухвалою суду від 11.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

2.1. За результатами звернення позивача щодо зарахування пільгової вислуги років до його календарної вислуги років відповідач надав відповідь про те, що зарахувати до календарної вислуги років вислугу в пільговому обчисленні немає законних підстав.

Аргументи позивача

2.2. Представник позивача у заявах по суті справи зазначає, що в інтересах ОСОБА_1 було зроблено запит на інформацію про вислугу років у ОСОБА_1 та чи враховано йому пільговий стаж при підрахунку вислуги років. У відповідь було надано інформацію, згідно якої станом на 11 грудня 2023 року стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні у ОСОБА_1 складає 20 років 07 місяців 22 дні. З відповіді вбачається, що пільговий стаж при підрахунку вислуги років ОСОБА_1 не було враховано.

2.3. 26 грудня 2023 року ОСОБА_1 подано рапорт, згідно якого він просив зарахувати йому до календарної вислуги років та стаж служби в поліції пільгову вислугу, яка становить 03 роки 1 місяць 25 днів, а також період проходження служби в зоні проведення АТО та ООС, яка становить 00 років 04 місяці 00 днів.

2.4. Однак, листом №Д115аз/123/05/12-2023 від 04.01.2024р., відповідачем відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні його рапорту, із посиланням на те, що для зарахування пільгової вислуги в календарну вислугу наразі немає правових підстав, а вона може бути зарахована лише при звільненні на пенсію, для встановлення розміру такої пенсії, а саме - посилаючись на абзац 1 пункту 3 Постанови КМУ №393 (в редакції Постанови КМУ від 16.02.2022 №119).

2.5. На думку позивача, дана відмова відповідача є неправомірною та такою, що порушує права ОСОБА_1 , оскільки при правильному розрахунку його вислуги та стажу служби в поліції, це дає йому право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, та в першу чергу право на скоріший вихід на пенсію по вислузі років.

2.6. Представник позивача наголошує, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат. Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу.

2.7. Окрім цього, представник позивача робить посилання на постанову Верховного Суду 14 квітня 2021 року у справі №480/4241/18, як таку, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Аргументи відповідача

2.8. Представник відповідача, згідно відзиву на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив, заперечує щодо задоволення позову з огляду на наступне.

2.9. Так, зазначає, що позивач на момент подання заяви проходить службу в Національній поліції України на посаді начальника відділу кримінального аналізу ГУНП в Чернівецькій області, що ним не заперечується. Вислуга років позивача станом на 11.12.2023 в календарному обчисленні становила - 20 років 07 місяців 22 дні.

2.10. Аналізом змісту прохальної частини позовної заяви встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із незгодою позивача з висновком суб`єкта владних повноважень (лист ГУНП від 04.01.2024 № 28/123/05/12-2024, міститься в матеріалах справи) про відмову здійснити перерахунок та зарахувати позивачу до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за певні періоди. Разом з цим, у п. 3 прохальної частини позовної заяви позивач просить суд зобов`язати ГУНП здійснити перерахунок та зарахувати позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за певні періоди.

2.11. При цьому, слід звернути увагу на те, що позивач не звертався до ГУНП із вказаного приводу, питання порушене ним в рапорті 26.12.2023 стосувалося виключно здійснити перерахунок та зарахувати позивачу до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за певні періоди служби.

2.12. Враховуючи зазначене, вважає звернення позивача до суду з вимогою про зобов`язання ГУНП здійснити перерахунок та зарахувати Позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за певні періоди служби, є передчасним з огляду на те, що Позивач не звертався до ГУНП з приводу даного питання.

2.13. Тому, вимога позивача щодо здійснення перерахунку та зарахування йому до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислуги в пільговому обчисленні не є предметом даного спору, оскільки Позивач не ставив перед ГУНП таку вимогу (не звертався з відповідним рапортом), а останній не відмовляв з даного приводу, відтак позовні вимоги в зазначеній частині задоволенню не підлягають.

2.14. Також, зі змісту мотивувальної частини позову вбачається, що позивач в обґрунтування своїх вимог, посилається на Закон № 2262-XII та Постанову № 393. Однак, твердження Позивача про обов`язок ГУНП здійснити перерахунок та зарахувати йому до календарної вислуги років вислугу в пільговому обчисленні є безпідставним та необґрунтованим.

2.15. Твердження позивача про зарахування діючому поліцейському до календарної вислуги років вислугу років в пільговому обчисленні на підставі нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини у сфері пенсійного забезпечення помилкове. Наголошує, що пунктом «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» календарної вислуги років (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

2.16. Як вбачається зі змісту адміністративного позову не заперечується і самим позивачем, що останній на момент звернення до суду проходить службу в Національній поліції України, а тому посилання позивача на вказані нормативно-правові акти є безпідставними, оскільки вони не визначають правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, тому та до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

2.17. Твердження позивача про зарахування пільгової вислуги для надбавки за стаж служби в поліції та надання додаткової оплачуваної відпустки помилкове. Постанова № 393 не може бути застосована при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, оскільки Постанова № 393 прийнята на виконання Закону № 2262-XII та може бути застосована для визначення вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським саме у випадку призначення пенсії за вислугу років.

2.18. Підсумовуючи наведене, при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, слід застосовувати приписи ч. 2 ст. 78 Закону № 580-VIH, якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції.

2.19. Також зазначає, що відповідно до пункту а) ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-XII, пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Оскільки, на момент розгляду Рапорту, право на пенсію за вислугу років Позивачем не набуто, підстав для здійснення обрахунків вислуги років «для визначення розміру пенсії» відсутні.

2.20. На підтвердження обґрунтованості доводів викладених в адміністративному позові, Позивач посилається на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 750/9775/16-а та від 14.04.2021 року у справі № 480/4241/18, при цьому, ГУНП вважає безпідставним посилання на необхідність їх врахування при вирішенні спірних правовідносин, оскільки у цих справах та у справі, що розглядається правовідносини не є подібними. Визначальним у цьому випадку є змістовний критерій. Так, у вказаних справах предмет спору стосувався права особи на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, враховуючи наявність пільгового стажу, який вираховується відповідно до підзаконного нормативно-правового акту (Постанова № 393). Натомість у цій справі спірне питання пов`язано із зарахуванням до стажу служби в поліції вислуги років на пільгових умовах працюючому поліцейському, який продовжує службу в поліції, для цілей встановлення йому надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, передбачених статтею 78 Закону № 580-VIII, а тому висновки Верховного Суду, викладені у вищенаведених постановах не є релевантними до обставин цієї справи.

2.21. Поряд з цим, вказані висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у спірних правовідносинах були зроблені до 19 лютого 2022 року, тобто до набрання чинності Постанови КМУ від 16.02.2022 №119. «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393», а тому, посилання Позивача на вказані висновки на момент виникнення спірних правовідносин між ним та ГУНП є неактуальним.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що на час звернення до суду з цим позовом ОСОБА_1 проходить службу в Національній поліції України на посаді начальника відділу кримінального аналізу ГУНП в Чернівецькій області, про що свідчать відомості послужного списку (особистий №М-246607).

3.2. Представник позивача в інтересах ОСОБА_1 звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 11.2023 року, згідно якого просив надати інформацію про наявну у ОСОБА_1 вислугу років та чи враховано йому пільговий стаж при підрахунку вислуги років.

У відповідь на адвокатський запит листом №Д115аз/123/05/і 2-2023 від 15 грудня 2023 року відповідачем повідомлено наступне:

- станом на 11 грудня 2023 року стаж служби в поліції становить: 20 років 07 місяців 22 дні;

- стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції становить: 20 років 07 місяців 22 дні;

- стаж служби в поліції в пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) становить: 03 роки 05 місяців 25 днів;

- загальна вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) становить: 24 роки 01 місяць 17 днів.

3.3. 26.12.2023 року позивач звернувся із заявою до ГУНП в Чернівецькій області про зарахування йому до календарної вислуги років та стажу служби в поліції пільгову вислугу, яка становить 03 роки 1 місяць 25 днів, а також період проходження служби в зоні проведення АТО та ООС, яка становить 00 років 04 місяці 00 днів.

3.4. Листом від 04.01.2024 року № 28/123/05/12-2024 ГУНП в Чернівецькій області повідомило позивача про те, що відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Крім того, згідно абзацу 1 пункту З Постанови № 393 (в редакції Постанови КМУ від 16.02.2022 № 119) на пільгових умовах застосовуються певні періоди вислуги років (в тому числі період служби «на посадах в підрозділах державної служби боротьби з економічною злочинністю, а також час проходження служби протягом, якого особа брала участь в антитерористичній операції та операції об`єднаних сил) виключно для встановлення розміру пенсії особам, на яких розповсюджується її дія. Інших обставин проходження служби (крім призначення пенсії), які визначають обрахування поліцейському вислугу років в пільговому обчисленні, чинним законодавством України не передбачено.

Оскільки на момент розгляду рапорту право на пенсію за вислугу років позивачем не набуто, підстав для здійснення обрахунків вислуги років «для призначення пенсії» - немає. Відповідно, інших передумов обрахунку вислуги років на пільгових умовах, не передбачено. Тому, зарахування до стажу служби в поліції час проходження служби в ОВС, а також участь в антитерористичній операції та операції об`єднаних сил на пільгових умовах, в т.ч. для визначення надбавки чи розміру відпусток не можливе.

Враховуючи вищевикладене, зарахування до стажу служби в поліції вислуги в пільговому обчисленні (03 роки 05 місяців 25 днів), на даному етапі проходження служби, не узгоджується з нормами чинного законодавства України.

ІV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

4.1. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.2. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII).

4.3. Відповідно частини другої статті 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

4.4. Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення (частина третя статті 78 Закону №580-VIII).

4.5. Частиною четвертою статті 78 Закону №580-VIII передбачено, що порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

4.6. За приписами статті 102 Закону №580-VIII пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

4.7. Пунктом «б» статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі Закон №2262-ХІІ) передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські.

4.8. Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 12 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

4.9. За змістом статті 17 Закону №2262-ХІІ особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються, серед іншого: а) військова служба; б) служба в органах внутрішніх справ, поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

4.10. Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

4.11. Кабінетом Міністрів України 17.07.1992 року № 393 прийнято постанову «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі Постанова № 393).

4.12. Пунктом 1 Порядку № 393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту; служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду;

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Згідно змісту позовних вимог, а також наведених представником позивача доводів, спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку з відмовою відповідача у зарахуванні позивачу до календарної вислуги років вислугу в пільговому обчисленні та здійсненні перерахунку стажу служби в поліції, який, зокрема, дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки. Також, представник позивача вказує на необхідність зарахуванні позивачу до календарної вислуги років вислугу в пільговому обчисленні для набуття право на скоріший вихід на пенсію по вислузі років.

5.2. Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 15.12.2021 року у справі №520/11545/19 за подібних правовідносин, аналізуючи положення статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виснував про виключне застосування положень даної норми лише при розрахунку вислуги років поліцейським під час призначення пенсій за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

Також, у означеній постанові Верховний Суд вказав, що преамбулою Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» чітко передбачено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

5.3. З огляду на наведене, Верховний Суд у постанові від 15.12.2021 року у справі №520/11545/19 виснував, що Постанова № 393 встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

5.4. Повертаючись до обставин цієї справи, судом встановлено, що на час звернення до суду з цим позовом ОСОБА_1 проходить службу Національній поліції України на посаді начальника відділу кримінального аналізу ГУНП в Чернівецькій області, про що свідчать відомості послужного списку (особистий №М-246607).

5.5. Враховуючи те, що позивач проходить службу в поліції, а також зважаючи на те, що позивач не звертався до відповідача із заявою про оформлення та подання документів для призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням пільгового стажу, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахувати позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу років в пільговому обчисленні, має передчасний характер.

5.6. Аналогічна правова позиція щодо передчасності вимог про зарахування пільгової вислуги років до календарної до звільнення особи зі служби з органів внутрішніх справ викладена і у постановах Верховного Суду від 22.02.2023 у справі № 320/12166/20, від 28 лютого 2023 року у справі № 260/7359/21; від 21 грудня 2023 року у справі №600/2632/22-а, на які слушно посилається представник відповідача у відзиві на позов.

5.7. При цьому, суд вважає, що безпідставним є посилання представника позивача при вирішенні спірних правовідносин на висновки, викладені Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду та у складі суддів Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постановах від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а та від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18, оскільки у цих справах та у справі, що розглядається правовідносини не є подібними, відповідно висновки Верховного Суду, викладені у вищенаведених постановах не є релевантними до обставин цієї справи.

5.8. У вказаних справах предмет спору стосувався права особи на пенсію за вислугу років відповідно до Закону № України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», враховуючи наявність пільгового стажу, який вираховується відповідно до підзаконного нормативно-правового акту (Постанова № 393). Натомість, суд констатує, що до спірних відносин не підлягають застосуванню положення Закону №2262-ХІІ та Постанови № 393.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

6.2. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач, відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунок та зарахуванні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу років в пільговому обчисленні, діяв на підставі Конституції та законів України. Натомість, з матеріалів справи не вбачається порушення прав позивача.

6.3. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов не підлягає задоволенню повністю з підстав, викладених у його мотивувальній частині.

VІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. Згідно частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.

7.2. Оскільки у цій справі судом відмолено у задоволенні позову повністю, ним не присуджується та не стягується судові витрати на користь будь-якої із сторін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії ї відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Головна, буд. 24 , ).

Суддя О.В. Анісімов