Справа № 520/25230/24
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 листопада 2024 року № 520/25230/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації, Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації до Релігійної громади (парафія) Свято-Покровської Харківської єпархії Української Православної Церкви, третя особа - Міністерство культури та інформаційної політики України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Харківська обласна прокуратура (далі по тексту заявник, прокуратура) в інтересах держави в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації (далі по тексту позивач-1, ХОДА), Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації (далі по тексту позивач-2, Департамент) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Релігійної громади (парафія) Свято-Покровської Харківської єпархії Української Православної Церкви (далі по тексту відповідач), третя особа - Міністерство культури та інформаційної політики України (далі по тексту третя особа), в якому просить суд:

- зобов`язати Релігійну громаду (парафію) Свято-Покровської Харківської єпархії Української Православної Церкви () укласти з органом охорони культурної спадщини Департаментом культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації () на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, охоронний договір на пам`ятку архітектури національного значення «Покровська церква», взяту на державний облік Постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963 № 970, охоронний номер 711.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за адресою: вул. Кооперативна, 16, с. Пархомівка Богодухівського району Харківської області розташована пам`ятка архітектури національного значення - «Покровська церква», яка взята на державний облік Постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963 № 970, охоронний номер 711.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про охорону культурної спадщини», пам`ятки взяті на державний облік згідно норм закону УРСР «Про охорону та використання пам`яток історії та культури» (які можуть бути на даний момент і не внесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України) визнаються пам`ятками згідно цього закону.

Таким чином, з моменту взяття вказаного об`єкта культурної спадщини на державний облік як пам`ятки національного значення, на нього розповсюджується

спеціальний режим використання, що в свою чергу покладає на власників (користувачів) цієї пам`ятки певні обов`язки по збереженню її автентичності та історичної цінності.

Покровська церква у селі Пархомівка була зведена коштом вдови графа І. Подгорічані Варварою (Шидловською) за проєктом Харківського губернського архітектора П. Ярославського у 1808-1809 рр. у стилі класицизму.

У минулому церква входила до складу графського маєтку Підгорічані. Згідно з історичними даними, перший дерев`яний храм у цій місцевості було засновано ще на початку XVІІІ ст., пізніше на його місці у 1769 р. звели вже інший дерев`яний храм, на місці якого у 1808-1809 рр. вже збудували Покровську церкву, яка і збереглася до наших днів.

У своєму архітектурному вирішенні ця мурована церква одноверха, тридільна, оштукатурена, хрестоподібна у плані будівля. Її спорудження відбувалося під безпосереднім керівництвом племінника автора проєкту Василя Ярославського.

Східна і західна гілки є значно довшими, ніж північна та південна. Центральна частина перекрита напівсферичним куполом на круглому барабані з великими вікнами, гілки напівциркульними склепіннями на підпружних арках. Просторові гілки хреста завершуються трикутними фронтонами, західний фронтон розділяє люкарна. Стіни розчленовані плоскими арковими нішами, де встановлені віконні та дверні отвори. Головний західний вхід декорований трикутним сандриком, підпертим пілонами. Особливістю храму є наявність двох дзвіниць, які розміщені по поздовжній осі над східною і західною гілками. Фахівці стверджують, що така особливість це своєрідна інтерпретація триверхого храму, відгомін українського народного зодчества XVІІ ст. Оригінальність інтер`єру полягає у наявності хорів у трьох гілках будівлі. Над головним входом зберігся живопис.

Також встановлено, що розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 28.06.1993 № 493 відповідно до вимов ст. ст. 14, 17 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та Указу Президента України від 04.03.1992 «Про заходи щодо повернення релігійним організаціям культового майна», зареєстровано статут Свято-Покровської релігійної громади Української православної церкви та зобов`язано Управління архітектури облдержадміністрації до 15.07.1993 передати в безоплатне безстрокове користування релігійній громаді Української православної церкви культову споруду пам`ятку архітектури Покровську церкву, охоронний номер 711 в с. Пархомівка Краснокутського району Харківської області та проєктно-кошторисну документацію по її реставрації.

Згідно інформації Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації (далі - Департамент) від 20.08.2024 № 05-25/2014 між останнім, як спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини та Релігійною громадою (парафією) Свято-Покровської Харківської єпархії Української Православної Церкви, як фактичним користувачем пам`ятки, охоронний договір на пам`ятку не укладено.

Крім цього, опрацюванням інформації Міністерства культури та інформаційної політики України від 08.08.2024 № 06/13/7271-24 встановлено, що звернення щодо погодження охоронного договору на вищевказану пам`ятку не надходили.

Враховуючи встановлені порушення пам`яткоохоронного законодавства щодо не укладення охоронного договору на пам`ятку архітектури національного значення, існують безумовні підстави для вжиття заходів представницького характеру з метою забезпечення охорони шляхом укладення охоронного договору.

Ухвалою суду від 16.09.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на адміністративний позов.

Представником Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації надані пояснення та зазначено, що пам`ятка архітектури національного значення «Покровська церква», охоронний № 711, прийнята на облік Постановою Ради Міністрів УРСР віл 24.08.1963 № 970 (прийнята на облік за адресою «с. Пархомівка»).

Розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 28.06.1993 № 493 відповідно до вимов ст. ст. 14, 17 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та Указу Президента України від 04.03.1992 «Про заходи щодо повернення релігійним організаціям культового майна», зареєстровано статут Свято- Покровської релігійної громади Української православної церкви та зобов`язано Управління архітектури облдержадміністрації до 15.07.1993 передати в безоплатне безстрокове користування релігійній громаді Української православної церкви культову споруду пам`ятку архітектури Покровську церкву, охоронний номер 711 в с. Пархомівка Краснокутського району Харківської області та проєктно-кошторисну документацію по її реставрації.

Відповідно до ст. 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом.

Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Згідно із ч. 1 ст. 23 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (далі - Закон) усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Охоронний договір на вищевказану пам`ятку не укладений.

Зазначає, що саме на відповідача покладено обов`язок із вчинення дій щодо укладання охоронного договору на пам`ятку архітектури національного значення «Покровська церква».

У встановлений судом строк відповідач правом надати до суду відзив на адміністративний позов не скористався.

Третьою особою надані пояснення у яких зазначено, що «Покровська церква» є пам`яткою архітектури національного значення, взята на облік Постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963 №970, їй присвоєний охоронний номер 711.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1805-ІІІ об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури», визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону.

Неукладення охоронного договору суперечить як принципу відповідальності власника перед суспільством, так і пам`яткоохоронному законодавству, а також позбавляє органи охорони культурної спадщини можливості здійснювати ефективний контроль за цільовим використанням пам`ятки, роботами, які провадяться на пам`ятці, збереженням її культурної цінності та автентичного вигляду тощо.

Станом на момент подання цих пояснень на погодження до Міністерства охоронний договір між відповідачем та Департаментом культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації не надходив.

З огляду на викладене вважає, що позовні вимоги Харківської обласної прокуратури підлягають задоволенню.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що за адресою: вул. Кооперативна, 16, с. Пархомівка Богодухівського району Харківської області розташована пам`ятка архітектури національного значення - «Покровська церква», яка взята на державний облік Постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963 № 970, охоронний номер 711.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про охорону культурної спадщини», пам`ятки взяті на державний облік згідно норм закону УРСР «Про охорону та використання пам`яток історії та культури» (які можуть бути на даний момент і не внесені до Державного реєстру нерухомих пам`яток України) визнаються пам`ятками згідно цього закону.

Таким чином, з моменту взяття вказаного об`єкта культурної спадщини на державний облік як пам`ятки національного значення, на нього розповсюджується спеціальний режим використання, що в свою чергу покладає на власників (користувачів) цієї пам`ятки певні обов`язки по збереженню її автентичності та історичної цінності.

Покровська церква у селі Пархомівка була зведена коштом вдови графа І. Подгорічані Варварою (Шидловською) за проєктом Харківського губернського архітектора П. Ярославського у 1808-1809 рр. у стилі класицизму.

У минулому церква входила до складу графського маєтку Підгорічані. Згідно з історичними даними, перший дерев`яний храм у цій місцевості було засновано ще на початку XVІІІ ст., пізніше на його місці у 1769 р. звели вже інший дерев`яний храм, на місці якого у 1808-1809 рр. вже збудували Покровську церкву, яка і збереглася до наших днів.

У своєму архітектурному вирішенні ця мурована церква одноверха, тридільна, оштукатурена, хрестоподібна у плані будівля. Її спорудження відбувалося під безпосереднім керівництвом племінника автора проєкту Василя Ярославського.

Східна і західна гілки є значно довшими, ніж північна та південна. Центральна частина перекрита напівсферичним куполом на круглому барабані з великими вікнами, гілки напівциркульними склепіннями на підпружних арках. Просторові гілки хреста завершуються трикутними фронтонами, західний фронтон розділяє люкарна. Стіни розчленовані плоскими арковими нішами, де встановлені віконні та дверні отвори. Головний західний вхід декорований трикутним сандриком, підпертим пілонами. Особливістю храму є наявність двох дзвіниць, які розміщені по поздовжній осі над східною і західною гілками. Фахівці стверджують, що така особливість це своєрідна інтерпретація триверхого храму, відгомін українського народного зодчества XVІІ ст. Оригінальність інтер`єру полягає у наявності хорів у трьох гілках будівлі. Над головним входом зберігся живопис.

Також встановлено, що розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 28.06.1993 № 493 відповідно до вимов ст. ст. 14, 17 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» та Указу Президента України від 04.03.1992 «Про заходи щодо повернення релігійним організаціям культового майна», зареєстровано статут Свято-Покровської релігійної громади Української православної церкви та зобов`язано Управління архітектури облдержадміністрації до 15.07.1993 передати в безоплатне безстрокове користування релігійній громаді Української православної церкви культову споруду пам`ятку архітектури Покровську церкву, охоронний номер 711 в с. Пархомівка Краснокутського району Харківської області та проєктно-кошторисну документацію по її реставрації.

Згідно інформації Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації від 20.08.2024 № 05-25/2014 між останнім, як спеціально уповноваженим органом охорони культурної спадщини та Релігійною громадою (парафією) Свято-Покровської Харківської єпархії Української Православної Церкви, як фактичним користувачем пам`ятки, охоронний договір на пам`ятку не укладено.

Крім цього, опрацюванням інформації Міністерства культури та інформаційної політики України від 08.08.2024 № 06/13/7271-24 встановлено, що звернення щодо погодження охоронного договору на вищевказану пам`ятку не надходили.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2020 № 1805-III (далі - Закон України "Про охорону культурної спадщини") власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Статтею 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду під час прийняття постанови від 28.12.2019 справа № 806/1536/18 сформував правову позицію, відповідно до якої охоронний договір є актом за участю суб`єкта владних повноважень та співвласника пам`ятки культурної спадщини, має форму договору, визначає взаємні права та обов`язки його учасників у публічно-правовій сфері (реалізація державного управління охороною культурної спадщини) і укладається на підставі ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини". Укладання такого договору відбувається замість видання індивідуального акта органу охорони культурної спадщини, яким покладається на власника зобов`язання щодо забезпечення збереження пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини.

Укладання охоронних договорів спрямоване на реалізацію державної політики у сфері охорони культурної спадщини. Такими договорами не вирішується питання власності на об`єкт культурної спадщини, а встановлюється режим використання пам`яток та відповідальність за порушення такого режиму.

Законом передбачається обов`язкове укладення власником пам`ятки чи її частини охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини вже після переходу права власності.

Отже, охоронний договір, укладений на підставі ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини", є адміністративним договором.

Згідно із ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 3 ст. 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" передбачено, що порядок укладання охоронних договорів та їхні типові форми затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку укладення охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768 (далі Порядок №1768) охоронний договір встановлює режим використання пам`ятки культурної спадщини (далі - пам`ятка) чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована. Власник пам`ятки чи її частини або уповноважений ним орган (особа) зобов`язаний не пізніше ніж через один місяць з моменту отримання пам`ятки чи її частини у власність або у користування укласти охоронний договір з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Тобто, як вбачається з вищезазначених норм, охоронний договір укладається щодо всіх пам`яток культурної спадщини, незалежно від того до якої категорії вони відносяться (категорії національного значення чи місцевого значення). Порядком лише передбачено особливості укладення таких договорів, якщо пам`ятка належить до категорії пам`яток національного значення (зокрема, п.п. 3, 4 Порядку).

Пунктом 5,6, 7,8,9 Порядку № 1768 встановлено, що охоронний договір укладається на пам`ятку чи її частину за видами об`єктів культурної спадщини.

В охоронному договорі зазначається режим використання пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини, у тому числі території, на якій вони розташовані.

Охоронні договори укладаються на пам`ятки культурної спадщини національного, місцевого значення, а також на щойно виявлені об`єкти культурної спадщини чи їх частини з урахуванням особливостей, передбачених цим Порядком.

В охоронному договорі, складеному за формою згідно з додатком 1, зазначаються вимоги щодо режиму використання пам`ятки чи її частини, види і строки виконання робіт з консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту, пристосування пам`яток, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Власник (користувач) пам`ятки, щойно виявленого об`єкта культурної спадщини чи її (його) частини або уповноважений ним орган (особа) повинен забезпечити дотримання вимог пожежної, санітарної, екологічної безпеки, режиму використання пам`яток та пов`язаних з ними будівель, територій, культурних цінностей.

Таким чином, із аналізу положень Закону України "Про охорону культурної спадщини" та Порядку вбачається, що юридичні або фізичні особи, у власності або користуванні яких перебувають об`єкти культурної спадщини чи їх частини, зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір встановленого зразка, до якого мають бути додані додаткові документи. Тобто, обов`язок укладення охоронного договору покладається саме на власника пам`ятки, і саме власник повинен бути його ініціатором.

Частиною 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно із пп. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про охорону культурної спадщини" до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить серед іншого забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження.

Відповідно до ст. ст. 2, 13, 16 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 № 586-ХІV місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують виконання державних і регіональних програм соціально-економічного та культурного розвитку, програм охорони довкілля, програм утвердження української національної та громадянської ідентичності, а в місцях компактного проживання корінних народів і національних меншин - також програм їх національно-культурного розвитку (п. 3 ч. 1 ст. 2).

До відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань науки, освіти, культури, охорони здоров`я, фізкультури і спорту, сім`ї, жінок, молоді та дітей, утвердження української національної та громадянської ідентичності (п. 6 ст. 13).

Місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за охороною пам`яток історії та культури, збереженням житлового фонду, додержанням законодавства з питань науки, мови, реклами, освіти, культури, охорони здоров`я, материнства та дитинства, сім`ї, молоді та дітей, соціального захисту населення, фізичної культури і спорту (п.п.4,9 ст.16).

За наведених обставин, з урахуванням правового регулювання, саме на відповідача, як власника (розпорядника) об`єкта культурної спадщини покладено обов`язок щодо вчинення дій з укладання з органом охорони культурної спадщини Департаментом культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації () на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, охоронний договір на пам`ятку архітектури національного значення «Покровська церква», взяту на державний облік Постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963 № 970, охоронний номер 711.

Проте, всупереч приписам Закону України "Про охорону культурної спадщини" відповідач не виконав свого обов`язку з укладення охоронного договору з органом охорони культурної спадщини на пам`ятку архітектури національного значення «Покровська церква», чим допустив протиправну бездіяльність.

Доказів на спростування зазначеного суду не надано.

Керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України суд з метою ефективного захисту прав заявника та позивачів вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Релігійної громади (парафії) Свято-Покровської Харківської єпархії Української Православної Церкви (), яка полягає у не укладенні охоронного договору з Департаментом культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації на пам`ятку архітектури національного значення «Покровська церква», взяту на державний облік Постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963 № 970, охоронний номер 711.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Враховуючи вищезазначені положення, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Харківської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації, Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації до Релігійної громади (парафія) Свято-Покровської Харківської єпархії Української Православної Церкви, третя особа - Міністерство культури та інформаційної політики України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Релігійної громади (парафії) Свято-Покровської Харківської єпархії Української Православної Церкви (), яка полягає у не укладенні охоронного договору з Департаментом культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації на пам`ятку архітектури національного значення «Покровська церква», взяту на державний облік Постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963 № 970, охоронний номер 711.

Зобов`язати Релігійну громаду (парафію) Свято-Покровської Харківської єпархії Української Православної Церкви () укласти з органом охорони культурної спадщини Департаментом культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації () на умовах і в порядку, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 № 1768, охоронний договір на пам`ятку архітектури національного значення «Покровська церква», взяту на державний облік Постановою Ради Міністрів УРСР від 24.08.1963 № 970, охоронний номер 711.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19 листопада 2024 року.

Суддя Бадюков Ю.В.