Справа № 580/6010/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року справа № 580/6010/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

секретар судового засідання Гришанова А.І.,

за участю представників:

позивача Войцеховського М.Ю.,

відповідача Бобра Д.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Черкаської міської ради до Будищенської сільської ради про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Черкаська міська рада (далі міська рада, позивач) подала позов до Будищенської сільської ради (далі сільська рада, відповідач) в якому просить:

- визнати протиправними дії Будищенської сільської ради, які полягають у відмові в погодженні проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси, розробленого ДП Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, з порушенням вимог статті 186 Земельного кодексу України, та зобов`язати утриматись від таких дій;

- визнати протиправним та скасувати рішення Будищенської сільської ради від 23.02.2024 № 72-20/VIII Про розгляд проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси;

- зобов`язати Будищенську сільську раду погодити проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси загальною площею 13129,2617 га, розробленого ДП Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що зазначені відповідачем причини відмови у погодженні проекту землеустрою не корелюються із наведеними ним положеннями законів. Так, стаття 46-1 Закону України Про землеустрій стосується проектів землеустрою щодо встановлення меж територій територіальних громад, та не має нічого спільного із проектами землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць, які регламентовані статтею 46 Закону України Про землеустрій. Відповідачем не деталізовано в оскаржуваному рішенні, у якій саме частині цієї статті наведено обрану відповідачем підставу для відмови у погодженні Проекту землеустрою. Зазначив, що зміст Проекту землеустрою повністю відповідає вимогам частини 3 статті 46 Закону України Про землеустрій, містить усю інформацію необхідну та достатню для його погодження, а положення частин 3, 8 статті 186 Земельного кодексу України не передбачають обраної відповідачем підстави для відмови у погодженні Проекту землеустрою. Також зазначив, що землі в межах адміністративно-територіальної одиниці є окремим об`єктом землевпорядкування та окремим об`єктом Державного земельного кадастру, відмінними від земельних ділянок, тому включення окремих земельних ділянок у межі району міста Черкаси не тягне за собою припинення права власності і права користування цими ділянками. У спірних правовідносинах позивач діє не в своїх або чиїхось приватних інтересах, а з метою здійснення передбачених владно-управлінських функцій, оскільки питання зміни меж населених пунктів не стосується права власності або користування земельними ділянками конкретних осіб, а направлене на зміну меж населеного пункту міста Черкаси.

Ухвалою від 24.06.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив здійснити розгляд адміністративної справи за правилами загального позовного провадження.

03.07.2024 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представниця відповідача просила в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що рішенням Черкаської районної ради народних депутатів від 06.05.1993 № 12-21 Про затвердження проєктів формування територій і встановлення меж сільських та селищної Рад народних депутатів та сільських населених пунктів в їх адміністративних межах затверджені межі сільських рад Черкаського району, в т.ч. Свидівоцької сільської ради згідно частини 2 статті 174 Земельного Кодексу. Вказане рішення є чинним, не скасоване в установленому законодавством порядку, а отже є цілком і повністю законним та релевантним у вказаних правовідносинах. Відповідно до Закону України Про регулювання містобудівної діяльності узгодження питань щодо визначених для містобудівних потреб територій суміжних територіальних громад здійснюється на підставі відповідних угод, відображається у схемах планування зазначених територій та генеральних планах населених пунктів. Таким чином, якщо проектні пропозиції містобудівної документації, розробленої в межах території територіальної громади, передбачають вплив на територію суміжної адміністративно-територіальної одиниці, зазначені суміжні адміністративно-територіальні одиниці повинні спочатку підписати двосторонню угоду щодо цих проєктних пропозицій, а потім подавати розроблену містобудівну документацію на розгляд архітектурно-містобудівної ради, експертизу та затвердження. Після об`єднання Свидівоцької та Будищенської сільських рад була затверджена містобудівна документація з актуалізації Генерального плану міста Черкаси у 2021 році без погодження Будищенської сільської ради, вона не підписувала двосторонню угоду щодо цих проектних пропозицій, що суперечить Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 № 290 та добросусідським взаємовідносинам (Черкаська міська рада взагалі не зверталася до Будищенської сільської ради з проханням щодо узгодження проекту містобудівної документації). Крім того, в містобудівній документації з актуалізації Генерального плану міста Черкаси, яка була затверджена з порушенням чинного законодавства України в 2021 році, існуючі межі міста Черкаси зазначені згідно Державного земельного кадастру. Тобто проект землеустрою щодо встановлення або зміни меж Черкаської територіальної громади було розроблено без врахування та всупереч містобудівної документації, чим порушено статтю 173 ЗК та статтю 46 Закону України Про землеустрій. Включення частини території Будищенської сільської територіальної громади рішенням Черкаської міської ради від 18.01.2024 № 51-116 Про погодження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси підтверджується доданою до вказаного відзиву фототаблицею. Проект землеустрою, не отримав погоджень від користувачів земельних ділянок, як то передбачено пунктом 3 частини 3 статті 186 ЗК та частини 4 статті 46 Закону № 858. Відповідно, розробка містобудівної документації на частину Будищенської сільської територіальної громади суперечить вимогам чинного законодавства України. Окрім того, вимога позивач про зобов`язання Будищенську сільську раду погодити проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси загальною площею 13129,2617 га, вважає втручанням у дискреційні повноваження Будищенської сільської ради. Крім того, в порушення п. 9 ч. 8 ст. 17 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності стратегічна екологічна оцінка (СЕО) генерального плану населеного пункту не здійснювалась.

10.07.2024 представник позивача подав до суду відповідь на відзив у якій, крім доводів позову зазначив, що станом на дату прийняття рішення Черкаської районної ради народних депутатів 06.05.1993 в Україні діяв Земельний кодекс України від 18.12.1990 № 561-XII, який на той момент не містив статті 174, як про це зазначає відповідач, а мав всього 118 статей та не регулював порядку встановлення та зміни меж адміністративно територіальних одиниць. Рішення Черкаської районної Ради народних депутатів від 06.05.1993 № 12-21 є проміжним рішенням, яке не може вважатись документом про встановлення меж сільських рад, адже такими повноваженнями, відповідно до положення № 1654-Х, був наділений виключно виконавчий комітет Черкаської обласної Ради народних депутатів. Рішення Черкаської районної Ради народних депутатів від 06.05.1993 № 12-21 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 174 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III, на яку посилається позивач, адже згідно вказаної норми рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ приймаються відповідними сільськими, селищними, міськими (а не районними) радами. Посилання відповідача на рішення Черкаської районної Ради народних депутатів від 06.05.1993 № 12-21, як на підставу відмови у погодженні Проекту землеустрою, не відповідає ч. 8, 10 ст. 186 ЗК України, які вимагають зазначення у рішенні про відмову у погодженні проекту землеустрою посилання виключно на норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Також зазначив, що містобудівна документація Внесення змін до генерального плану міста Черкаси (Актуалізація) не є предметом спору у даній справі, не була визнана нечинною у судовому порядку, як і не було скасовано рішення Черкаської міської ради від 13.05.2021 № 5-318 про її затвердження, у зв`язку із чим вважає, що відповідач не може посилатись на протиправність генерального плану міста Черкаси у цьому спорі з підстав, які не мають відношення до вказаної містобудівної документації. Крім того, вказав, що спірне рішення не містить посилань на розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 728-р, від 06.05.2020 № 541-р Про затвердження перспективного плану формування територій громад Черкаської області та на відсутність погоджень від користувачів земельних ділянок, у зв`язку із чим доводи відповідача у цих частинах вважає необґрунтованими. Щодо дискреційності повноважень відповідача зазначив, що у даній справі умови, за яких відповідач відмовляє у погодженні проекту землеустрою, визначені у ч. 8 с. 186 Земельного кодексу України. Якщо такі умови відсутні, відповідач повинен погодити Проект землеустрою. Отже за Законом у відповідача, як у органу погодження, немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, а тому зазначені повноваження не вважає дискреційними.

Ухвалою від 05.09.2024 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження у справі № 580/6010/24 на 30 днів з 24.08.2024.

В судовому засіданні 19.09.2024 суд протокольними ухвалами залишив без розгляду клопотання представника позивача про зупинення провадження, закрив підготовче провадження у справі та призначив судовий розгляд справи по суті на 30.09.2024. Чергове засідання для розгляду справи по суті суд призначив 04.11.2024.

У судовому засіданні 04.11.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що рішенням Черкаської міської ради від 31.01.2019 № 2-3967 надано Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) межі міста Черкаси.

Між Департаментом архітектури та містобудування Черкаської міської ради та Державним підприємством Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою укладено договір про надання послуг від 14.07.2023 № 1-М, предметом якого є надання послуги зі встановлення (зміни) межі міста Черкаси.

Проект землеустрою розроблено щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси, за рахунок земель (території), зокрема Будещенської сільської ради.

Державне підприємство Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою листом вих. № 56-24 від 05.02.2024 направив Проект землеустрою на погодження Будищенській сільській раді.

Будищенська сільська рада прийняла рішення від 23.02.2024 № 72-20/VIII Про розгляд проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси, яким відмовила у погодженні проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси, що погоджений рішенням Черкаської міської ради від 18 січня 2024 року № 51-116 Про погодження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси на підставі порушень вимог статей 46 та 46-1 Закону України Про землеустрій, частини 3, 8 статті 186 Земельного кодексу України, а саме включення до проект землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси, земельних ділянок, які належать Будищенській сільській раді згідно рішення Черкаської районної ради народних депутатів від 06.05.1993 № 12-21 Про затвердження проектів формування територій і встановлення меж сільських та селищної Рад народних депутатів та сільських населених пунктів в їх адміністративних межах.

Позивач вважає спірне рішення відповідача протиправним, а тому звернувся в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту д частини 1 статті 12 Земельного кодексу України (далі ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить організація землеустрою.

Питання встановлення та зміни меж адміністративно-територіальних одиниць врегульовані главою 29 ЗК України.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 173 ЗК України межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій. Межі району, села, селища, міста, району у місті встановлюються і змінюються за проектами землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць. Проекти землеустрою щодо зміни меж населених пунктів розробляються з урахуванням генеральних планів населених пунктів.

Таким чином, законом регламентований порядок встановлення та зміни меж населених пунктів, що здійснюється на підставі відповідних проектів землеустрою.

При цьому, ст. 174 ЗК України встановлено, що рішення про встановлення і зміну меж районів і міст приймається Верховною Радою України за поданням Кабінету Міністрів України. Рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ приймаються відповідними сільськими, селищними, міськими радами. У разі якщо встановлення і зміна меж сіл, селищ призводить до зміни меж території територіальної громади, рішення про встановлення і зміну меж сіл, селищ приймається Кабінетом Міністрів України на підставі подання відповідних сільських, селищних, міських рад. Рішення про встановлення і зміну меж районів у містах приймається міською радою за поданням відповідних районних у містах рад.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 186 ЗК України проекти землеустрою погоджуються та затверджуються в такому порядку, зокрема, проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальних одиниць погоджуються сільськими, селищними, міськими, районними радами, районними державними адміністраціями, за рахунок території яких планується здійснити розширення таких меж. У разі розширення меж адміністративно-територіальної одиниці за рахунок території, що не входить до складу відповідного району, або якщо районна рада не утворена, проект погоджується Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією. У разі встановлення меж міст проект також погоджується Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласною радою. Рішення Верховної Ради України, органу місцевого самоврядування про встановлення (зміну) меж адміністративно-територіальної одиниці одночасно є рішенням про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці. Проекти землеустрою щодо встановлення (зміни) меж районів у містах погоджуються з відповідною районною у місті радою, районною у місті державною адміністрацією (у разі їх утворення).

Суд встановив, що Державне підприємство Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою у відповідності до положень ст. 186 ЗК України листом вих. № 56-24 від 05.02.2024 направив Проект землеустрою на погодження Будищенській сільській раді, однак Будищенська сільська рада прийняла рішення від 23.02.2024 № 72-20/VIII про відмову у погодженні Проекту землеустрою.

Згідно ч. 8 ст. 186 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

Крім того, ч. 10 ст. 186 Земельного кодексу України передбачено, що висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження.

Таким чином, підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації, крім того, така відмова має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію.

Суд встановив, що відмовляючи у погоджені Проекту землеустрою Будищенська сільська рада не зазначила у чому полягає невідповідність документації із землеустрою положенням вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації, не навела вичерпного переліку недоліків Проекту землеустрою з описом змісту таких недоліків, а лише навела в оскаржуваному рішенні перелік законів та підзаконних нормативно-правових актів.

Суд врахував, що відповідно до правових висновків Верховного Суду, що висловлені у постанові від 18.03.2021 у справі № 280/4057/19, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Верховний Суд у постанові від 11.09.2023 року у справі № 420/14943/21 сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.

У вищезазначеній постанові Верховний Суд зазначив, що Конституцією України та КАС України прямо передбачений обов`язок суб`єктів владних повноважень дотримуватися принципу належного урядування, відповідно, адміністративні суди під час розгляду та вирішення спорів, що виникають у сфері публічно-правових відносин, мають перевіряти дотримання цього принципу у всіх його аспектах з урахуванням конкретних обставин справи. Фактичне застосування принципу належного урядування є своєрідним маркером того як в Україні гарантуються статті 1, 3, 6, 8, 19, 55, 56, 124 Конституції України, а суди застосовують частину другу статті 2 КАС України та статті 3 і 4 Угоди про асоціацію з ЄС.

Враховуючи, що рішення Будищенської сільської ради від 23.02.2024 № 72-20/VIII в частині відмови в погодженні проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси розробленого ДП Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою не відповідає положенням Земельного кодексу України та не відповідає критерію обґрунтованості, суд доходить висновку про необхідність визнання його протиправним та скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні (далі Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Таким чином, згідно вказаних норм, питання затвердження проекту землеустрою, тощо, відповідач має вирішувати за наслідками розгляду відповідного клопотання на пленарному засіданні.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Абзацом 2 частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути питання погодження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси загальною площею 13129,2617 га, розробленого ДП Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою та прийняти рішення з урахуванням висновків суду в цьому рішенні.

Не може бути задоволена позовна вимога щодо визнання протиправними дії Будищенської сільської ради, які полягають у відмові в погодженні проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси загальною площею 13129,2617 га, оскільки за наслідками розгляду відповідного проекту землеустрою Будищенська сільська рада прийняла відповідне рішення від 23.02.2024 № 72-20/VIII про відмову у погодженні в Проекту землеустрою, тому належним способом порушеного права позивача є саме визнання протиправним та скасування такого рішення, а не дії щодо його прийняття.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору, суд врахував таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно частин 1,3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то частина понесених позивачем судових витрат, пропорційно частині задоволених позовних вимог, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Будищенської сільської ради від 23.02.2024 № 72-20/VIII Про розгляд проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси.

Зобов`язати Будищенську сільську раду повторно розглянути питання погодження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці міста Черкаси загальною площею 13129,2617 га, розробленого ДП Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою та прийняти рішення з урахуванням висновків суду в цьому рішенні.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з Будищенської сільської ради на користь Черкаської міської ради витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) 40 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач Черкаська міська рада (18002, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36, );

2) відповідач Будищенська сільська рада (19620, Черкаська область, Черкаський район, с. Будище, вул. 30-річчя Перемоги, 42, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 19.11.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК