Справа № 420/8593/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8593/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

за участю секретаря Бушанської В.І.,

за участю сторін:

представник позивача Гамар В.І.,

представник відповідача Гавриленко Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Білгород-Дністровської міської ради восьмого скликання від 07.12.2023 року № 1106-VIII «Про внесення зміни до міської комплексної Програми підтримки учасників бойових дій, ветеранів війни, Захисників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Захисниць України мешканців Білгород Дністровської територіальної громади на 2024- 2026 роки».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 07.12.2023 року о 14:00 годині відбулась сесія Білгород-Дністровської міської ради, на якій було всупереч визначеним чинним законодавствам термінам включено в порядок денний на голосування проект рішення «Про внесення зміни до міської комплексної Програми підтримки учасників бойових дій, ветеранів війни. Захисників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Захисниць України - мешканців Білгород - Дністровської територіальної громади на 2024-2026 роки».

За твердженням позивача, фактично у депутатів Білгород - Дністровської міської ради не було взагалі можливості ознайомитись завчасно та в повному обсязі із вказаним проектом рішення, надати свої обґрунтовані заперечення або правки, у зв`язку з чим було схвалено ганебне рішення Білгород - Дністровської міської ради від 07.12.2023 року №1106-VIII «Про внесення зміни до міської комплексної Програми підтримки учасників бойових дій. ветеранів війни. Захисників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Захисниць України - мешканців Білгород - Дністровської територіальної громади на 2024-2026 роки», у зв`язку з чим численні виплати військовослужбовцям ЗСУ у воєнний час, який введено па всій території України, зменшено в десятки разів.

Позивач вказує, що діяти в інтересах громади, при голосуванні на сесії Білгород-Дністровської міської ради від 07.12.2023 року, вона не мала змоги, оскільки проект оскаржуваного рішення належним чином не був оприлюднений.

Також позивач вважає, що через порушення процедури оприлюднення проекту рішення, яке підлягало обговоренню та врахуванню громадської думки, рішення Білгород - Дністровської міської ради від 07.12.2023 року №1106-VІІІ «Про внесення зміни до міської комплексної Програми підтримки учасників бойових дій, ветеранів війни, Захисників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Замісниць України - мешканців Білгород - Дністровської територіальної громади на 2024-2026 роки» є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Крім того позивач вказує, що постійні комісії фізично не мали змоги розглянути вказані питання та підготувати по ним висновки.

Так, відповідачем було порушено приписи частини 4 статті 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою передбачено, що постійні комісії за дорученням ради або за власною ініціативою попередньо розглядають проекти програм соціально- економічного і культурного розвитку, місцевого бюджету, звіти про виконання програм і бюджету, вивчають і готують питання про стан та розвиток відповідних галузей господарського і соціально-культурного будівництва, інші питання, які вносяться на розгляд ради, розробляють проекти рішень ради та готують висновки з цих питань, виступають на сесіях ради з доповідями і співдоповідями.

На підставі викладеного, позивач просить задовольнити адміністративний позов.

Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача зазначив, що 06.12.2023 року розпорядженням міського голови № 36 - 01- 03 скликано тридцять п`яту позачергову сесію Білгород-Дністровської міської ради VIII на 07.12.2023 року о 14-00 год. Проект рішення був підготовлений Департаментом соціальної сімейної політики та охорони здоров`я, схвалений виконавчим комітетом і доручений винести на розгляду на сесії, винесений на розгляд сесії Білгород-Дністровської міської ради, як додаткове питання за процедурою голосування за це та згодом підтриманий за основу та в цілому більшістю депутатів. Питання порядку денного про внесення змін комплексної Програми підтримки учасників бойових дій, ветеранів війни, Захисників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Захисниць України мешканців Білгород-Дністровської територіальної громади» на 2024-2026 роки згідно черговості винесений на розгляд. Проект рішення проголосований за основу «за-24» За підсумками голосування за прийняття рішення в цілому «За-25». Відповідач звертає увагу на те, що депутат ОСОБА_1 проголосувала «За» прийняте рішення. Отже, рішення Білгород-Дністровської міської ради від 07.12.2023 року № 1106-VIII «Про внесення зміни до міської комплексної Програми підтримки учасників бойових дій, ветеранів війни, Захисників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Захисниць України мешканців Білгород Дністровської територіальної громади на 2024- 2026 роки» прийнято в межах повноважень і у спосіб визначений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та згідно процедури, визначеної Регламентом.

Представник відповідача вказує, що доводи позивача про не ознайомлення з питанням, яке виноситься на розгляд в той же час підтримка його шляхом голосування за це питання, свідчить ні про що інакше як неналежне виконання депутатських функцій з представництва інтересів виборчого округу. Аргументи позивача про те, що інші постійно діючі комісії не розглядали питання щодо внесення змін в Програму, не впливають на законність його прийняття, оскільки наявність обов`язковості такого розгляду не передбачено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Також, на переконання представника відповідача, помилковою є думка позивача, що порушено процедуру оприлюднення проекту рішення міської ради №1106-VIII, передбачену частиною 4 статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», статтями 4, 5, 8-13 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» доводи, аргументи та міркування Позивача не заслуговують на увагу суду, оскільки жодним чином не впливають на прийняття депутатами Білгород-Дністровської міської ради рішення № 1106-VIII.

Сторонами до суду подано додаткові пояснення.

Ухвалою суду від 15.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.09.2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну позивача відмовлено.

Ухвалою суду від 24.09.2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 04.11.2024 року, судом, керуючись положеннями ст.250 КАС України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що 05.12.2023 року виконавчим комітетом Білгород - Дністровської міської ради прийнято рішення № 634 «Про схвалення проекту рішення міської ради «Про зміни до міської комплексної Програми підтримки учасників бойових дій, ветеранів війни. Замісників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Захисниць України - мешканців Білгород - Дністровської територіальної громади на 2024-2026 роки», яким схвалено проект рішення міської ради «Про внесення зміни до міської комплексної Програми підтримки учасників бойових дій, ветеранів війни. Захисників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Захисниць України - мешканців Білгород - Дністровської територіальної громади на 2024-2026 роки, затвердженої рішенням Білгород - Дністровської міської ради № 851 від 14.09.2023 року.

06.12.2023 року постійною комісією з питань житлово-комунального господарства, транспорту, зв`язку та управління комунальною власністю надано пропозицію до проекту рішення щодо включення в порядок денний 35 сесії та винесення на розгляд сесії проект рішення «Про внесення зміни до міської комплексної Програми підтримки учасників бойових дій, ветеранів війни, Захисників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Захисниць України - мешканців Білгород -- Дністровської територіальної громади на 2024-2026 роки».

Рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 07.12.2023 року № 1106-VIII «Про внесення зміни до міської комплексної Програми підтримки учасників бойових дій, ветеранів війни, Захисників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Захисниць України мешканців Білгород Дністровської територіальної громади на 2024- 2026 роки» внесено зміни до міської комплексної Програми «підтримки учасників бойових дій, ветеранів війни, Захисників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Захисниць України мешканців Білгород Дністровської територіальної громади на 2024- 2026 роки», шляхом викладення в новій редакції.

Зазначене рішення позивач вважає протиправним з огляду на порушення процедури його прийняття.

Статтею 146 Конституції України визначено, що інші питання організації місцевого самоврядування, формування, діяльності та відповідальності органів місцевого самоврядування визначаються законом.

Засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон № 280/97-ВР).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до статті 25 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з частиною першою та четвертою статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Порядок формування та організація діяльності рад визначаються Конституцією України, цим та іншими законами, а також статутами територіальних громад.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 46 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

За приписами статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (частини десята, тринадцята та п`ятнадцята) рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради.

Пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян. Пропозиції щодо прийняття рішень, які відповідно до закону є регуляторними актами, вносяться з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради, з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Частиною першої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обумовлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною другою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно статті 3 Європейської хартії місцевого самоврядування, місцеве самоврядування означає право і спроможність органів місцевого самоврядування в межах закону здійснювати регулювання і управління суттєвою часткою суспільних справ, які належать до їхньої компетенції, в інтересах місцевого населення.

Це право здійснюється радами або зборами, члени яких вільно обираються таємним голосуванням на основі прямого, рівного, загального виборчого права і які можуть мати підзвітні їм виконавчі органи.

Разом з цим, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації».

Частиною другою статті 1 указаного Закону передбачено, що публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Частинами 4 та 6 ст. 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Розпорядники інформації можуть оприлюднювати публічну інформацію на своєму офіційному веб-сайті, у власних офіційних друкованих виданнях та/або у медіа на підставі договорів про висвітлення діяльності, укладених із суб`єктами у сфері медіа. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація обов`язково оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому, правовий режим воєнного стану неоднарозово було продовжено Указами президента України.

Пунктом 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

Слід зазначити, що правовий режим воєнного стану продовжує діяти станом на момент звернення позивача до суду з даним позовом та станом на час вирішення справи по суті.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно ч. 9 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (у редакції дійсній станом на час прийняття оскаржуваного рішення) у період дії воєнного стану на акти органів місцевого самоврядування, військово-цивільних адміністрацій та військових адміністрацій, а також їх посадових осіб не поширюються вимоги пункту 3 частини першої (у частині оприлюднення проектів актів), частини четвертої статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації", Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" та Закону України "Про державну допомогу суб`єктам господарювання".

Отже, із сумісного аналізу норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» слідує, що у період дії воєнного стану оприлюднення проектів рішень органів місцевого самоврядування не є обов`язковим.

До того ж, відповідно до висновку Касаційного адміністративного суду Верховного Суду викладеному в пункті 37 постанові від 28 липня 2022 року у справі №120/8017/20-а неоприлюднення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування проекту рішення, як акту індивідуальної дії згідно вимог статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не є підставою для безумовного скасування оскаржуваного рішення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його не дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Стосовно ж процедурних порушень, то коли йдеться про порушення суто формальні, вони взагалі не впливають на дійсність акта.

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 818/294/18, відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень, зокрема, неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону. Законом України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону є підставою для притягнення винної особи до відповідальності. Проте, це не є підставою для скасування оскарженого рішення згідно із Законом України «Про доступ до публічної інформації». Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд зазначає, що саме по собі порушення порядку оприлюднення проекту рішення ради не може бути підставою для скасування такого рішення.

В свою чергу, як зазначено відповідачем 06.12.2023 року розпорядженням міського голови №36-01-03 скликано тридцять п`яту позачергову сесію Білгород-Дністровської міської ради VIII на 07.12.2023 року о 14-00 год., що не заперечується позивачем.

Пунктом 2 Розпорядження міського голови рекомендовано для розгляду на пленарному засіданні тридцять п`ятої позачергової сесії міської ради 81 питання.

Пунктом 3 Розпорядження визначено, постійним комісіям міської ради провести засідання з розгляду матеріалів, які пропонуються на тридцять п`яту позачергову сесію міської ради та надати свої висновки та пропозиції.

Рішенням Білгород Дністровської міської ради «Про затвердження Регламенту Білгород-Дністровської міської ради VIII скликання» від 11.12.2020 року №1-VIII затверджено регламент Білгород-Дністровської міської ради VIII скликання.

Згідно пунктів 13.2., 13.3. Регламенту, депутат міської ради зобов`язаний брати участь у роботі сесій міськради, засіданнях постійних і інших комісій (робочих груп) міськради, до складу яких він входить.

Депутат міської ради користується правом вирішального голосу з усіх питань, які розглядаються на пленарних засіданнях сесій міськради, засіданнях органів міськради, до складу яких він входить.

Статтею 57 Регламенту визначено, що проєкт порядку денного підлягає затвердженню на початку першого пленарного засідання сесії ради, для чого головуючий оголошує розгляд питання "Про порядок денний сесії ради" у такій послідовності: голосування орієнтовного порядку денного за основу; вилучення окремих питань з розгляду; включення додаткових питань до розгляду, якщо вони підготовлені відповідно до вимог цього регламенту; затвердження порядку денного в цілому. Рішення щодо формування Порядку денного ухвалюються більшістю голосів від загального складу ради.

Як вбачається з Протоколу пленарного засідання 35-ї позачергової сесії Білгород Дністровської міської ради VIII скликання, міський голова запропонував проголосувати за орієнтовний порядок денний. За підсумками голосування порядок денний прийнятий за основу «За-25».

Наступним голова зауважив, що постійна комісія з питань житлово-комунального господарства, транспорту, зв`язку та управління комунальною власністю, запропонувала внести додатково до порядку денного питання про внесення змін комплексної Програми підтримки учасників бойових дій, ветеранів війни, Захисників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Захисниць України мешканців Білгород-Дністровської територіальної громади» на 2024-2026 роки. За підсумками голосування за пропозицію включити додатково до порядку денного питання «За-26» пропозиція прийнята.

Відповідно до п.п 53.12, 53.13 Регламенту, проєкти рішень у кількості 40 примірників надаються відповідними структурними підрозділами секретарю ради чи в відділ з питань діяльності міської ради разом з першим примірником. Якщо проєкт рішення підготовлений депутатом міської ради необхідна кількість примірників виготовляється відділом з питань діяльності міської ради.

Проєкти рішень з питань, що внесені до порядку денного сесії одержують депутати в відділі з питань діяльності міської ради не пізніше 3-х днів до початку пленарного засідання. У разі коли сесія призначається у винятковому випадку проєкти рішень повинні надаватись депутатам до початку пленарного засідання сесії.

Департаментом соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я БілгородДністровської міської ради скеровано до відділу з питань діяльності міської ради завізований проект рішення, 40 примірників, та проект рішення на електронному носії, що підтверджується листом Миколи Гидирима як в.о. директора Департаменту від 06.12.2023 року, отриманого міської радою 07.12.2023 за вх. № 01-28/169.

Також, в електронному вигляді проект рішення оприлюднений на офіційному сайті Білгород-Дністровської міської ради за три години перед початком сесії, а саме 07.12.2023 р. об 11:10:10 год. Сесія скликалась міським головою на 14:00 год.

Як вбачається з Протоколу пленарного засідання 35-ї позачергової сесії Білгород-Дністровської міської ради VIII скликання, питання порядку денного про внесення змін комплексної Програми підтримки учасників бойових дій, ветеранів війни, Захисників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Захисниць України мешканців Білгород-Дністровської територіальної громади» на 2024-2026 роки згідно черговості.

Так, як вбачається з матеріалів справи, депутатам в тому числі і позивачу надавався проект оскаржуваного рішення в паперовому вигляді перед сесією та в електронному вигляді проект був оприлюднений на сайті міської ради.

Згідно з п.п. 67.1.- 67.3 Регламенту, прроєкт рішення міської ради вважається прийнятим за основу, якщо за це проголосувало більшість депутатів від загального складу міської ради. У разі наявності альтернативних проєктів рішення міської ради щодо них проводиться рейтингове голосування. Проєкт рішення міської ради, який отримав найбільшу кількість голосів депутатів, вважається прийнятим за основу. Зауваження та пропозиції щодо проєкту рішення міської ради ставляться на голосування в порядку їх надходження. Вони вважаються прийнятими, якщо за них проголосувала більшість депутатів від загального складу міської ради.

Виступів депутатів, запитань, правок, зауважень та пропозицій не надходило, що підтверджується протоколом засідання.

Проект рішення проголосований за основу «за-24».

За підсумками голосування за прийняття рішення в цілому «За-25».

Депутат ОСОБА_1 проголосувала «За» прийняте рішення.

Таким чином, рішення Білгород-Дністровської міської ради від 07.12.2023 року № 1106-VIII «Про внесення зміни до міської комплексної Програми підтримки учасників бойових дій, ветеранів війни, Захисників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Захисниць України мешканців Білгород Дністровської територіальної громади на 2024- 2026 роки» прийнято в межах повноважень і у спосіб визначений Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та згідно процедури, визначеної Регламентом.

У контексті зазначеного суд вважає за необхідне наголосити на наступних висновках Верховного суду у постанові від 26 червня 2019 року 2019 року по справі № 1640/3394/18: «Так, певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, наприклад, процедури його ухвалення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Отже, суд, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий». При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.

Інакше кажучи, за принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду вiд 23.04.2020 у справа №813/1790/18.

З аналізу наявних в матеріалах справи доказів та положень нормативно-правових актів у сукупності, враховуючи доводи позовної заяви, а також мотиви прийняття оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення Білгород-Дністровської міської ради восьмого скликання від 07.12.2023 року №1106-VIII «Про внесення зміни до міської комплексної Програми підтримки учасників бойових дій, ветеранів війни, Захисників і Захисниць України та членів сімей загиблих Захисників і Захисниць України мешканців Білгород Дністровської територіальної громади на 2024- 2026 роки», у зв`язку з чим, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно положень ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожні докази, які є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судові витрати розподілити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 13.11.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповдіач: Білгород-Дністровська міська рада (, адреса: вул. Михайлівська, 56, м. Білгород-Дністровський, 67701).

Суддя П.П. Марин

.