Справа № 260/4084/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

15 листопада 2024 рокум. Ужгород№ 260/4084/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я.М.,

при секретарі судового засідання - Деяк О.М.,

за участю:

представник позивача: Андрейчук О.М.,

представник відповідача: Тегза А.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, подане в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головне управління ДПС у Закарпатській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 10.05.2023р. №0-0704, від 10.05.2023р. №0-0704, від 10.05.2023р. №0-0704, від 30.05.2023р. №0-0704-UA00898811, від 30.05.2023p. №0-0704-UA0089881 та від 30.05.2023р. №0-0704-UA0089881, виданих ГУ ДПС України у Закарпатській області.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Головне управління ДПС у Закарпатській області подало клопотання до суду про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , мотивуючи пропуском таким шестимісячного строку звернення до суду.

Ухвалою від 18 вересня 2024 року позов залишено без руху після відкриття та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних підстав для поновлення строку разом з доказами поважності причин його пропуску.

24 вересня 2024 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків на виконання ухвали суду, а саме: заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

У заяві позивач зазначає, що 27.05.2024р. ним було подано заяву до ГУ ДПС України у Закарпатській області про видачу податкових повідомлень-рішень по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022р.

Відповідь на заяву разом з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, відповідачем було надано 04.06.2024р., жодним іншим способом (засобами поштового зв`язку) позивач оскаржувані ППР не отримував. Вважає, що твердження відповідача, що податкові повідомлення-рішення направлено 16.08.2023р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який було повернуто 14.09.2023 на адресу відповідача з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» не відповідає дійсності з огляду на наступне. Як доказ, відповідачем додано копію конверту з трекінговим номером 128, однак у матеріалах справи №260/3394/24 за позовом Головногоуправління ДПС у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу за оскаржуваними ППР в даній справі (№260/4084/24) наявна інша копія конверту, тобто копії конвертів (копії двох конвертів додаються) за одним і тим же трекінговим номером 128) візуально відрізняються один від одного, що ставить під сумнів достовірність доданого доказу до матеріалів даної справи.

Відповідачем як доказ надсилання вказаних ППР надано до суду копії поштового конверту, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (трек номер 128) та довідку про причини повернення листа за закінченням терміну зберігання. Однак, за вказаним номером відправлення на офіційному сайті Укрпошти зазначено «дані про відправлення за номером 128 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі». Також, копію конверту з трекінговим номером 128 з матеріалів справи №260/3394/24 було підписано Начальником відділу Вікторією Гур`яновою 17.04.2024р. та зазначено «згідно з оригіналом», однак в даній справі відповідачем не посвідчено копію конверту «згідно з оригіналом», що також викликає сумнів щодо достовірності поданого доказу.

24 вересня 2024 року позивачем до суду було подано клопотання про витребування у Головного управління ДПС у Закарпатській області оригінали конверту з трекінговим номером 128 з довідкою про причини повернення листа за закінченням терміну зберігання та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 128

Ухвалою суду від 26 вересня 2024 року продовжено судовий розгляд.

В підготовчому засіданні, призначеному на 11.11.2024 року, клопотання позивача про витребування доказів було задоволено.

На виконання вимог суду щодо витребування доказів, відповідачем було подано оригінали корінців податкових повідомлень-рішень, оригінал конверта з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №128, належним чином завірену копію списку №1028 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих та фіскального чеку №156 від 17.08.2023 року.

В підготовчому засіданні представник відповідача підтримав вимоги клопотання про залишення позову без розгляду, просив його задовольнити.

Представник позивача просив визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом, поновити його та відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача.

Заслухавши пояснення сторін щодо поданих ними заяв та клопотань, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, при вирішенні питання своєчасності звернення до суду із цим позовом, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 квітня 2023 року у справі №320/12137/20 зауважила, що частинами другою та третьою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Крім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами N22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду регламентовані ст.123 КАС України, згідно із частиною третьою якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 року у справі 240/12017/19 наголосив на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Таким чином, підсумовуючи вищезазначене, суд зазначає, що законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

З доводів представника позивача про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду вбачається, що ОСОБА_1 стало відомо про інсування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з матеріалів справи №260/3394/24, після чого останній звернувся з заявою в Ужгородський відділ податків та зборів для отримання цих податкових повідомлень-рішень та отримав такі 04.06.2024 року.

Отже, позивач наводить аргумент про те, що оскаржувані рішення отримав 04.06.2024, а відтак саме тоді дізнався про порушення свого права.

Представник відповідача, вважаючи вказані доводи представника позивача безпідставними, зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення направлялися до адресу позивача 17.08.2023 року, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте повернулося до ГУ ДПС у Закарпатській області з відміткою «за закінченням строку зберігання», таким чином вважається врученим.

Перевіривши вказані доводи та оригінал поштового конверта з відправленням позивачу оскражуваних податкових повідомлень-рішень судом з`ясовано наступне.

Відповідно до Списку ф.103 №1028 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Березний, відправник ГУ ДПС, під порядковим номером 2 знаходиться ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 . В особливих відмітках зазначено «повід.» відправлення №136, плата 47,00 грн.

На підтвердження відправлення такого, відповідачем надано копію фіскального чеку по Списку №1028 за №156 від 17.08.2023 року.

Проте лист з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями повернувся до контролюючого органу з відміткою на конверті поштового оператора «за закінченням терміну зберігання» (№128).

Відповідно до пп. 42.2, 42.3 ст.42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (абз.6 п.42.4 ПКУ).

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному п.42.4 ПК України. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Відповідно до ст.45 Податкового кодексу України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Також з урахуванням наведених вище норм, відповідач повинен належним чином вручити позивачу податкове повідомлення-рішення, що означає надіслання у порядку, визначеному пунктом 42.4 ст.42 ПК України відповідного рішення за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Суд звертає увагу, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №140/12235/21.

Таким чином, враховуючи приписи статті п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України, спірні податкові повідомлення-рішення №0-0704 від 10.05.2023р., №0-0704 від 10.05.2023р., №0-0704 від 10.05.2023р., №0-0704-UA00898811 від 30.05.2023р., №0-0704-UA0089881 від 30.05.2023p. та №0-0704-UA0089881 від 30.05.2023р. вважаються врученими позивачу 14.09.2023 року (день, коли такі повернулися до контролюючого органу).

З позовною заявою про оскарження спірний податкових повідомлень-рішень ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду 20.06.2024 року.

Щодо неможливості перевірити направлення почтових повідомлень у зв`язку із відсутністю їх за «Трекінгом» в Укрпошті, суд зазначає наступне.

Роздруківка з сайту Укрпошти (Трекінг) є інформаційною довідкою, яка документує (протоколює) внутрішню діяльність оператора поштового зв`язку щодо прийняття відповідного поштового відправлення (лист, посилка тощо) до пересилання та рух його в процесі доставки особі, якій таке відправлення адресоване, підтверджуючи лише факти прийняття поштою відправлення та його рух між структурними операційними підрозділами підприємства зв`язку. Трекінг не є доказом вручення відправлення.

Порядок вручення поштових відправлень регулюється Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. №270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. №1071).

Правила передбачають послугу доставки поштового відправлення з повідомленням про його вручення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення та прізвище одержувача.

Так, п.71 та 72 Правил передбачає, що реєстровані поштові відправлення вручаються адресатам (одержувачам) за умови пред`явлення ними документів, що посвідчують особу згідно із законодавством. Реєстровані поштові відправлення можуть вручатися адресату (одержувачу) шляхом використання електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті, з фіксацією технічними засобами або в інший спосіб, визначений оператором поштового зв`язку.

Адресат (одержувач) може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення за довіреністю на визначений строк, що оформляється в установленому законодавством порядку або шляхом надання разового доручення на отримання поштового відправлення в електронній формі, порядок якої встановлюється оператором поштового зв`язку.

Згідно з п.100 Порядку у разі невручення рекомендованого листа з позначкою Судова повістка або реєстрованого поштового відправлення з позначкою Адміністративна послуга такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Відповідно до п.102 цього Порядку у разі неможливості вручення адресату (одержувачу) поштового відправлення, поштового переказу таке відправлення, переказ повертаються відправнику.

Невручені одержувачам або відправникам поштові відправлення, поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку протягом строку, визначеного цими Правилами. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - такими, що не виплачені. Невручені поштові відправлення, невиплачені поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку до закінчення строку, встановленого оператором поштового зв`язку, але не менше одного місяця.

Отже, враховуючи вимоги п.121-124, п.128 Правил, інформація в автоматизовані системі Укрпошти зберігається протягом шести місяців та протягом цього строку Укрпошта здійснює перевірку та надає інформацію/копії документів щодо пересилання та вручення поштових відправлень.

Тобто, відсутність інформації по поштовим відправленням на сайті Укрпошти відповідно до трекінгів поштового відправлення (на що посилається представник позивача) відсутня саме тому, що такі поштові відправлення були прийняті до пересилання більше ніж півроку тому.

Тож позовна заява подана з пропуском шестимісячного строку, визначеного частиною другою статті 122 КАС України, а підстави поновлення цього строку суд визнає спростованими поясненнями представника відповідача.

Суд враховує, що підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позовної заяви. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У вирішенні питання щодо визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду суд погоджується з доводами представника відповідача про наявність факту суттєвого пропуску встановленого законом строку для звернення до адміністративного суду з позовом.

Позивачем не надані суду належні докази, які підтверджують об`єктивну неможливість звернення позивача з цим позовом у строк, встановлений законом.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду із даним адміністративним позовом.

Враховуючи пропуск позивачем строку звернення до суду вбачається наявність передбачених ст.122 КАС України підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

За приписами частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду виявлено після відкриття провадження в адміністративній справі та вказані в заяві позивача від 24.09.2024 року підстави не можуть бути визнані поважними, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання представника Головного управління ДПС у Закарпатській області про залишення позовної заяви без розгляду та залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду із позовом до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

Клопотання представника Головного управління ДПС у Закарпатській області про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 19 листопада 2024 року.

СуддяЯ. М. Калинич