Справа № 343/2285/24
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/2285/24
Провадження №: 2-а/343/36/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

суддi Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області адміністративну справу № 343/2285/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ЕНА № 3206932 від 06.10.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

адвокатка Кобилинець Т.В., яка діє як представник ОСОБА_1 на підставі ордера № 1080296, у системі "Електронний суд" 16 жовтня 2024 року сформувала позовну заяву, в якій просила скасувати постанову поліцейського відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області старшого сержанта поліції Костецького Р.І. серії ЕНА № 3206932 від 06.10.2024 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі постанови поліцейського ВП № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Костецького Р.І. серії ЕНА № 3206932 від 06.10.2024, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що 06.10.2024 о 13:28 в м. Долина по вул.Обліски він керував т/з обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3 в ПДР України. Вважає постанову незаконною з таких підстав.

Дійсно, 06.10.2024 він кермував автомобілем марки "Сенс", д.н.з. НОМЕР_1 , та був пристебнутий ремнем безпеки, оскільки він постійно користується ним задля власної безпеки. Того дня він поспішав по роботі, оскільки мав вчасно виконати замовлення-доставку. Під час руху по своєму маршруті він побачив працівників поліції, які стояли позаду нього на червоний сигнал світлофора. Вони не могли бачити, чи був він пристебнутий/непристебнутий ременем безпеки під час руху транспортного засобу, оскільки вони їхали весь час позаду нього.

Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності не містить інформацію про фіксацію порушення, оскільки у відповідній її графі відсутня будь-яка інформація про те, яким доказом підтверджується його вина. На вимогу ознайомити його з доказами, на підставі яких інспектор прийшов до переконання в його винуватості у вчиненні вищевказаного правопорушення, йому було відмовлено. Тобто оскаржувану постанову винесено з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, при винесені постанови не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок працівників поліції про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення. У даному випадку для підтвердження факту порушення вимог п. 2.3. (в) ПДР України відповідач, в силу положень ст. 251 КпАП України, мав би надати, зокрема, відеозапис події, під час якої водій керував транспортним засобом, обладнаним засобом пасивної безпеки, та був непристебнутий ременем безпеки.

Працівниками поліції ОСОБА_1 було відмовлено в праві ознайомитись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, чим порушено і процедуру розгляду справи.

Зважаючи на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній поставлений йому у провину склад адміністративного правопорушення, докази на підтвердження вини в його вчиненні відсутні, вважає, що оскарувану постанову слід скасувати, а провадження у справі закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 повторно не з`явився, його представниця - адвокатка Кобилинець Т.В. подала заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності (а.с. 38).

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, відзиву на позов чи інших заяв та клопотань не подавав, хоча про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду, зважаючи на обмежені строки розгляду, був повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом доставки ухвали суду від 08.11.2024, де вказана дата судового засідання та надано строк для подання відзиву на позов до 15.11.2024 (а.с. 31), в його електронний кабінет 11.11.2024, на що вказує довідка про доставку електронного документа (а.с. 33). При цьому позовна заява та додані до неї матеріали були попередньо направлені йому стороною позивача поштовим відправленням (28, 29), які отримані 11.11.2024, на що вказують дані про відстеження поштового відправлення (а.с. 34). Про наступне судове засідання відповідач, зважаючи на те, що він представлений юридичною особою, також був повідомлений шляхом доставки повістки про виклик до суду 15.11.2024 в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с. 36).

Спір між сторонами не вирішений.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

16 жовтня 2024 року адвокатка Кобилинець Т.В., яка діє як представник ОСОБА_1 у системі "Електронний суд" сформувала вищевказану позовну заяву,

Ухвалою суду від 18.10.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення її недоліків.

07 листопада 2024 року адвокатка Кобилинець Т.В. подала заяву на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, до якої долучила адміністративний позов в уточненій редакції. Також цього ж дня від позивача надійшло клопотання про поновлення строку виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 08 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду. Запропоновано відповідачу до судового засідання, яке призначено на 15.11.2024 надати відзив на позов.

15 листопада 2024 року в судове засідання сторони не з`явилися, розгляд справи з метою забезпечення можливості отримання судом в разі направлення відповідачем відзиву на позовну заяву поштовий відпраленням відкладено в межах визначених КАС України строків на 20.11.2024.

20 листопада 2024 року від представниці позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій вони позов підтримали.

Згідно із ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

у постанові серії ЕНА № 3206932 від 06.10.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка винесена відносно ОСОБА_1 , вказано, що 06.10.2024 о 13:19 в м. Долина по вул. Обліски водій керував т/з, обладнаним засобами пасивної безпеки, та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в. ПДР - порушив правила користування ремнями безпеки. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП. У Графі 7 "До постанови додаються" записи відсутні, у графі 8 "Права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП мені роз`яснено" вказано "роз`яснено", у графі 9 "Копію постанови мною отримано, підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, запис про відмову від підпису або отримання копії костанови" вказано "( ОСОБА_1 ) відмовився" (а.с. 8).

Позивач не погоджується з винесеною постановою, вказуючи, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки він, керуючи автомобілем, був пристебнутий ременем безпеки.

Доказів, які б спростовували твердження позивача чи обгрунтовували правомірність винесення оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

Таким чином, між сторонами виник спір відносно підставності винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача.

Оцінка суду:

вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані позивачем, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до такого висновку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 поставлено у провину те, що він 06.10.2024 о 13:19 в м. Долина по вул. Обліски, керуючи транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в ПДР, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

З указаною постановою ОСОБА_1 не погоджується, вважає її незаконною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом, що підпадає під вимоги ч. 1 ст. 5 КАС України, якою визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують передбачено і правилами ч. 5 ст. 160 КАС України.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із п. 2.3 в Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною 5 статті 121 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, зокрема справи про порушення правил дорожнього руху, у тому числі ч. 5 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема і ч. 5 ст. 121 КУпАП.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП, ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з положень ч. 1, 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 ст. 283 КУпАП, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З вищеописиних вимог вбачається, що притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Як вказує позивач, під час притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, працівником поліції не було з`ясовано усіх обставин справи, не було надано доказів на підтвердження його винуватості, як і не було його з ними ознайомлено, що вказує на недотримання процедури розгляду прави про адміністративне правопорушення, доказів ж протилежного суду не надано, хоча відповідач не був позбавлений можливості висловлювати свої заперечення щодо заявлених позовних вимог.

Не надано відповідачем доказів, якими підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, і під час розгляду справи судом, хоча, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Під час розгляду справи на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП, не долучено стороною відповідача й відеозаписи, хоча ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Сама ж постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення та підтвердження його наявності достовірними та належними доказами.

Таким чином, під час розгляду справи не здобуті будь-які докази факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, яке виразилось у порушенні пункту 2.3. в ПДР України, що останній заперечує, а відтак відповідач не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови. При цьому суд звертає увагу на особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, які, відповідно до вимог ст. 268 КАС України, та розглядаються протягом 10 днів з дня відкриття провадження у справі, що відповідачу, як суб`єкту власних повноважень, достеменно відомо.

За таких обставин, зважаючи на те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на розгляд справ про адміністративні правопорушення, а, згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів, чого не було дотримано під час розгляду даної справи стороною відповідача, тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3206932 від 06.10.2024 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ЕНА № 3206932 від 06.10.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, ст. 5, 77, 160 КАС України, ст. 7, 9, ч. 5 ст. 121, 222, 251, 280, 283 КУпАП, п. 1.3, 2.3в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 07.11.2015 № 1395, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, ст. 241, 246, 247, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ЕНА № 3206932 від 06.10.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністартивне правопорушення у сфері забезпечення безпки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3206932 від 06.10.2024, винесену поліцейським ВП № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франкіській області Костецьким Ростиславом Ігоровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 510,00 грн, а провадження в даній справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністартивного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Української Перемоги, 15, .

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич