Справа № 260/2734/23
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 260/2734/23 пров. № А/857/21830/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Глушка І. В., Хобор Р. Б.;

за участю секретаря судового засідання Демидюк О. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року у справі №260/2734/23 (головуючий суддя Микуляк П. П., м. Ужгород, повний текст судового рішення складено 02.08.2024) за позовом громадянина Румунії ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву громадянина Румунії ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) Державної прикордонної служби України щодо отримання/передачі 17.11.2022 року квадроциклу марки «Саn Am Bombardier», номер шасі НОМЕР_2 відповідно до актів приймання-передачі транспортних засобів і техніки та актів приймання-передачі основних засобів; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 повернути гр. Румунії ОСОБА_1 марки «Саn Am Bombardier», номер шасі НОМЕР_2 ; визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо відомчої реєстрації квадроциклу марки «Саn Am Bombardier», 2015 р.в., номер шасі НОМЕР_2 , який належить гр. Румунії ОСОБА_1 та скасування такої.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що 24 жовтня 2022 року у справі №309/4684/22 постановою Хустського районного суду Закарпатської області гр. Румунії ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення за ч.2 ст. 204-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 13600 грн., а квадроцикл марки «Саn Am Bombardier», який був визнаний засобом вчинення адміністративного правопорушення конфісковано для подальшого передачі до парку Збройних сил України. Позивачем було подано апеляційну скаргу на вказану постанову, що саме по собі не дозволяло виконання такої постанови в частині конфіскації та стягнення штрафу до завершення розгляду справи. Фізична передача квадроциклу марки «Саn Am Bombardier» була протиправною, здійснена з порушеннями чинного законодавства.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), щодо відомчої реєстрації за Військовою частиною НОМЕР_1 Держприкордонслужби квадроциклу марки «Саn Am Bombardier», 2015 р.в., номер шасі НОМЕР_2 , який належить гр. Румунії ОСОБА_1 . Скасовано відомчу реєстрацію за Військовою частиною НОМЕР_1 Держприкордонслужби квадроциклу марки «Саn Am Bombardier», 2015 р.в., номер шасі НОМЕР_2 , який належить гр. Румунії ОСОБА_1 . Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) Державної прикордонної служби України щодо: передачі квадроциклу марки «Саn Am Bombardier», 2015 р.в., номер шасі НОМЕР_2 , відповідно до Акту приймання-передачі транспортних засобів і техніки від 17.11.2022 року; отримання квадроциклу марки «Саn Am Bombardier», 2015 р.в., номер шасі НОМЕР_2 , відповідно до Акту приймання-передачі основних засобів від 17.11.2022 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 повернути гр. Румунії ОСОБА_1 або його законному представнику, квадроцикл марки «Саn Am Bombardier», 2015 р.в., номер шасі НОМЕР_2 .

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що жоден нормативний акт не передбачав примусового відчуження або вилучення майна в іноземних осіб для потреб держави України в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідачем - ІНФОРМАЦІЯ_5 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою провадження у справі закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що предметом розгляду у цій справі є не стільки дії та рішення відповідачів, як суб`єктів владних повноважень, скільки приватний інтерес позивача щодо його права власності на рухоме майно. Не є публічно-правовим спір між суб`єктом владних повноважень та суб`єктом приватного права фізичною особою, у якому дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права.

Крім того, апеляційну скаргу подано іншим відповідачем - ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог даної апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції не встановлено та не здійснено оцінку яким чином та на яких підставах спірний квадроцикл потрапив на територію України. Так, саме від цієї обставини залежить можливість володіння позивачем цим майном, а також можливість передання цього майна Збройним силам України чи іншим військовим формуванням, створеним у законом встановленому порядку. Чинним законодавством не передбачено, що до повноважень НОМЕР_4 прикордонного загону чи його командира належить передання будь якого майна фізичним особам на безоплатній основі. Тобто, відповідач не має прав щодо розпорядження квадроциклом, а тому зобов`язати його вчинити дії, щодо передачі квадроцикла позивачу є незаконним, так як такі дії не належить до компетенції відповідача.

Учасники справи явки уповноважених представників не забезпечили, хоча були належно повідомлені про дату, місце і час судового засідання.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно задовольнити, апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідно задовольнити частково, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що 23 жовтня 2022 р. в с. Яблунівка був складений протокол про адміністративне правопорушення №140226 відповідно до якого о 22 год. 45 хв. прикордонний наряд відділення інспекторів прикордонної служби на відстані 20 м. від лінії державного кордону в межах прикордонної смуги виявив та затримав громадянина Румунії (позивача) спільно з іншими громадянами Румунії за незаконний перетин державного кордону поза пунктами пропуску на власному транспортному засобі квадроциклі марки «Саn Am Bombardier», номер шасі НОМЕР_2 . Своїми діями позивач вчинив порушення ст.9,12 Закону України «Про державний кордон України» (а.с. 23).

24 жовтня 2022 року постановою Хустського районного суду Закарпатської області у справі №309/4684/22 позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП та застосовано до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 13600 грн., квадроцикл марки «Сап Am Bombardier», який визначено засобом вчинення адміністративного правопорушення конфісковано для подальшої передачі до парку Збройних сил України.

16.11.2022 відповідно до акту приймання-передачі основних засобів (а.с. 171) військова частина НОМЕР_1 передала квадроцикл марки «Саn Am Bombardier», номер шасі НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

17.11.2022 відповідно до акту передачі транспортних засобів та техніки (а.с. 173) право власності на ТЗ квадроцикл марки «Саn Am Bombardier», номер шасі НОМЕР_2 підтверджено постановою Хустського районного суду від 24.10.2022 та вказаний квадроцикл ІНФОРМАЦІЯ_7 повернуто в/ч НОМЕР_1 .

На підтвердження наведеного було складено новий акт приймання-передачі основних засобів від 17.11.2022, відповідно до якого (а.с. 176) ІНФОРМАЦІЯ_7 було передано (фактично повернуто) в/ч НОМЕР_1 квадроцикл марки «Саn Am Bombardier», номер шасі НОМЕР_2 .

26 грудня 2023 року постановою Закарпатського апеляційного суду постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2022 року щодо гр. Румунії ОСОБА_1 скасовано; провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП; конфіскований згідно постанови суду квадроцикл марки «Can Am Bombardier», номер шасі НОМЕР_2 вирішено - повернути власнику транспортного засобу або уповноваженій ним особі.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу (частина третя статті 321 ЦК України).

У разі стихійного лиха, аварії, епідемії, епізоотії та за інших надзвичайних обставин, з метою суспільної необхідності майно може бути примусово відчужене у власника на підставі та в порядку, встановлених законом, за умови попереднього і повного відшкодування його вартості (реквізиція) (частина перша статті 353 ЦК України).

В умовах воєнного або надзвичайного стану майно може бути примусово відчужене у власника з наступним повним відшкодуванням його вартості (частина друга статті 353 ЦК України).

Реквізоване майно переходить у власність держави або знищується. Оцінка, за якою попередньому власникові була відшкодована вартість реквізованого майна, може бути оскаржена до суду (частини третя та четверта статті 353 ЦК України).

У разі реквізиції майна його попередній власник може вимагати взамін надання йому іншого майна, якщо це можливо. Якщо після припинення надзвичайної обставини реквізоване майно збереглося, особа, якій воно належало, має право вимагати його повернення у судовому порядку. У разі повернення майна особі у неї поновлюється право власності на це майно, одночасно вона зобов`язується повернути грошову суму або річ, яка була нею одержана у зв`язку з реквізицією, з вирахуванням розумної плати за використання цього майна (частини п`ята та шоста статті 353 ЦК України).

Як в доктрині приватного права, так і в судовій практиці усталеним є підхід, що: під реквізицією варто розуміти примусове оплатне відчуження майна державою у власника при існуванні надзвичайних обставин на підставі та в порядку, встановленому законом, за умови попереднього і повного відшкодування його вартості або без такого. Метою реквізиції є усунення або запобігання тим наслідкам, що виникли або можуть виникнути, наступити через стихійне лихо, аварію, епідемію, епізоотію, воєнний або надзвичайний стан та за інших надзвичайних обставин; реквізиція застосовується за надзвичайних обставин, які вимагають негайних дій, вона провадиться в позасудовому (адміністративному) порядку за рішенням органів державної влади. Адміністративний порядок реквізиції майна у власника обумовлений необхідністю швидкої реакції від органів державної влади на надзвичайні обставини. Норми, що регулюють реквізицію, спрямовані на вирішення колізії публічного інтересу та цивільного права (зокрема, права власності, інших цивільних прав), розв`язання якої відбувається на користь публічного інтересу; залежно від підстави проведення реквізиції, два її види: реквізиція за надзвичайних обставин (частина перша статті 353 ЦК України); реквізиція в умовах воєнного або надзвичайного стану (частина друга статті 353 ЦК України). Відмінність між реквізицією (частина перша статті 353 ЦК України) та реквізицією в умовах надзвичайного чи воєнного стану (частина друга статті 353 ЦК України) є момент відшкодування вартості майна: у першому випадку його має бути проведено до примусового відчуження майна, а в другому випадку обов`язок держави відшкодувати вартість майна настає після його примусового відчуження; право вимагати повернення майна обумовлюється наявністю в особи статусу «колишнього» власника. За допомогою такої конструкції законодавець створює передумови для охорони інтересів приватних осіб. Повернення майна можливе за умови: припинення надзвичайних обставин, тобто стихійного лиха, аварії, епідемії, епізоотії, воєнного або надзвичайного стану та ін.; збереження майна; заявлення власником позовної вимоги про його повернення до органу, що проводив його реквізицію або якому передано відповідне майно; встановлення можливості повернення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, зокрема господарської та цивільної юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад учасників правовідносин, зміст їх прав та обов`язків, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ та/або спорів. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 922/88/20 (провадження № 12-59гс20), від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19); від 19 травня 2020 року у справі № 910/23028/17 (провадження № 12-286гс18); від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі № 591/5242/18 (провадження № 14-168цс20).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності (пункти 1, 8 частини першої статті 19 КАС України).

Право звернутися з адміністративним позовом про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності мають органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які відповідно до закону можуть викуповувати ці об`єкти для суспільних потреб. Адміністративні справи про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності розглядаються та вирішуються апеляційним адміністративним судом за місцем розташування нерухомого майна, що підлягає примусовому відчуженню (частина перша та друга статті 267 КАС України).

Законодавець визначив юрисдикцію адміністративних судів з розгляду справ про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності (статті 350, 351 ЦК України). Вирішення спорів щодо реквізиції чинним законодавством до адміністративного судочинства не віднесений.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 червня 2023 року в справі № 686/8141/22 (провадження № 61-5313св23) зазначено, що: «Відповідно до вимог статті 316, 317, 319 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі, інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом».

Відповідно до частини другої статті 353 ЦК України в умовах воєнного або надзвичайного стану майно може бути примусово відчужене у власника з наступним повним відшкодуванням його вартості.

Підсумовуючи, не є публічно-правовим спір між суб`єктом владних повноважень та суб`єктом приватного права - фізичною особою, у якому дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права.

Предметом спору у цій справі є оскарження передачі/отримання квадроциклу марки «Саn Am Bombardier», 2015 р.в., номер шасі НОМЕР_2 та зобов`язання повернути гр. Румунії ОСОБА_1 або його законному представнику вказаний квадроцикл, а отже, спір, що виник між сторонами у цій справі, стосується майнових прав позивача та має приватно-правовий характер. Спірні правовідносини виникли внаслідок прийняття рішення про примусове відчуження майна, яке порушує, на думку позивача, його права, а тому у позивача виникла необхідність захисту свого цивільного права, у зв`язку з чим він звернувся до суду із позовом.

Вказаного суд першої інстанції не врахував та при вирішенні питання юрисдикції спору, не оцінив належним чином предмет спору та характер спірних правовідносин, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про те, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, колегія суддів зазначає, що оскільки зазначений спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому наявні підстави для закриття провадження у справі.

За приписами ч. 1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що спір між сторонами не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів, а має вирішуватись судом за правилами ЦПК.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 310, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 липня 2024 року у справі № 260/2734/23 - скасувати.

Провадження у справі № 260/2734/23 за позовом громадянина Румунії ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - закрити.

Роз`яснити громадянину Румунії ОСОБА_1 право звернення до суду в порядку Цивільного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді І. В. Глушко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 12.11.2024