Справа № 420/27030/23
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

18 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 420/27030/23

адміністративне провадження № К/990/36093/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Пенсійного фонду України, в якому просив суд:

- визнати неправомірною відмову в перерахунку пенсії за віком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати рішення про відмову в перерахунку пенсії №58 від 08.03.2023;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 згідно прийнятої та зареєстрованої заяви з документами №1142 від 01.03.2023;

- визнати неправомірним прийняте заступником голови правління Пенсійного Фонду України І. Ковпашко рішення про результати розгляду звернення №18111-13608/P-03/8-2800/23 від 08.05.2023;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області провести відповідні донарахування пенсії з 01.03.2023 та здійснити виплати невиплаченої пенсії за період з 01.03.2023.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2024, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024, відмовлено в задоволені адміністративного позову.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, ОСОБА_1 в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Касаційна скарга направлена до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 20.09.2024, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 14.10.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 залишено без руху та встановлено десятиденний строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням доказів поважності підстав пропуску такого строку та доказів сплати судового збору.

На виконання ухвали Верховного Суду від 14.10.2024 заявником направлено клопотання про усунення недоліків касаційної скарги. Обґрунтовуючи підстави пропуску строку ОСОБА_1 в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 повторно зазначає, що вже звертався до Верховного Суду з касаційними скаргами, однак ухвалами Верховного Суду від 29.07.2024 та від 17.09.2024 касаційні скарги були повернуті особі, яка її подала. Скаржник зауважує, що строк на касаційне оскарження при первинному поданні касаційної скарги не був пропущений, повторні касаційні скарги були подані в найкоротший терміни. Таким чином заявник має право на поновлення стоку касаційного оскарження судових рішень, оскільки такі обставини вказують на вчинення активних дій з боку касатора з метою захисту прав позивачки.

Надавши оцінку обґрунтуванню клопотання про поновлення строку касаційної оскарження, Верховний Суд зазначає про таке.

Згідно зі статтею 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції лише за наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Верховний Суд у постанові від 08.11.2022 у справі №600/2659/21-а дійшов висновку, що вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Також Верховний Суд у постанові від 24.07.2023 у справі №200/3692/21 та в ухвалі від 22.03.2023 у справі №640/9792/20 дійшов висновку, що невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Слід зазначити, що встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

У клопотанні про поновлення строку скаржник повторно зазначає ті ж самі аргументи, що були вказані в касаційній скарзі та які, ухвалою Верховного Суду від 14.10.2024 визнанні не поважними.

Таким чином, скаржником не наведено переконливих та достатніх обґрунтувань щодо поважності причин пропуску строку касаційного оскарження та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили звернутися до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Зважаючи на викладене вище, оскільки клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження визнано необґрунтованим, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 251, 328, 329, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження та відмовити ОСОБА_1 , який діє в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , який діє в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах непрацездатної матері ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати в порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя А.І. Рибачук