Справа № 420/26704/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси О.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до Члена Вищої ради правосуддя Саліхова Віталія Валерійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2 який в порушення ст.ст. 42, 43 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», пунктів 13.7, 13.8 Регламенту Вищої ради правосуддя не виготовив висновки по скаргах ОСОБА_3 від 28.08.2021 (вх. №М-3948/49/7-22) та ОСОБА_4 вх. №362/0/6-23 від 04.05.2023 та не передав висновки разом із дисциплінарними скаргами та зібраними у процесі попередньої перевірки матеріалами на розгляд Дисциплінарній палаті;

- зобов`язати члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2 по скаргах ОСОБА_3 від 28.08.2021 (вх. №М-3948/49/7-22) та ОСОБА_4 вх. №362/0/6-23 від 04.05.2023 виготовив висновки та передати висновки разом із дисциплінарними скаргами та зібраними у процесі попередньої перевірки матеріалами на розгляд Дисциплінарній палаті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2024 року для розгляду даної справи призначено суддю Хурсу О.О.

До суду 18.11.2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси О.О. (вхід. № ЕС/64222/24), у зв`язку з наявністю сумнівів у його об`єктивності і безсторонності, а саме не надсиланням жодного рішення по справах № 420/26704/24 та № 420/26714/24 та повістки у справах під головуванням судді Хурси О.О., не повідомлення про результати судового засідання яке проводилось 12.11.2024, відсутністю відомостей про результати судового засідання в електронному кабінеті. Також позивач вказав, що ним подано дисциплінарну скаргу на дії судді Хурси О.О. до Вищої ради правосуддя.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси О.О. від 19.11.2024 року визнано заяву про відвід судді необґрунтованою.Передано заяву про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси О.О. по справі № 420/26704/24 для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2024 року, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Хурси О.О. у справі № 420/26704/24 передано судді Стефанову С.О.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч.8 ст.40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною 11 ст.40 КАС України, зокрема, передбачено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали адміністративної справи та зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Хурс О.О., суд дійшов висновку про його необґрунтованість виходячи з наступного.

Так, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За приписами ст.ст. 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Відповідно до ч.3 ст.39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається із заяви позивача, вона обґрунтована наявністю сумнівів у об`єктивності і безсторонності судді, а саме не надсиланням жодного рішення по справах № 420/26704/24 та № 420/26714/24 та повістки у справах під головуванням судді Хурси О.О., не повідомлення про результати судового засідання яке проводилось 12.11.2024, відсутністю відомостей про результати судового засідання в електронному кабінеті. Також позивач вказав, що ним подано дисциплінарну скаргу на дії судді Хурси О.О. до Вищої ради правосуддя.

При цьому, суд наголошує, що положеннями ч.4 ст.36 КАС України прямо передбачено, що незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Сам по собі факт звернення особи зі скаргою до Вищої ради правосуддя на дії судді не є підставою для відводу такого судді від участі у розгляді справи та жодним чином не породжує об`єктивних сумнівів у його неупередженості не може слугувати доказом будь-якого упередженого ставлення до учасників справи, або ж надання переваги таким. Право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Чинним законодавством не передбачено жодних обмежень щодо такого права. Тому, саме лише подання учасником судового провадження скарги на дії судді до Вищої ради правосуддя не перешкоджає судді виконувати обов`язок справедливо, безсторонньо та своєчасно вирішувати справу відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства та не спричиняє будь-якого упередженого ставлення як до обставин справи, що перебуває у нього на розгляді, так і до учасників цієї справи.

Наявність же скарги щодо судді поданої до Вищої ради правосуддя не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

Отже, оскільки заявлений відвід судді не містить викладу обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про наявність підстав, передбачених статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, та обґрунтованих доводів про його неупередженість, суддя приходить до висновку, що у задоволенні відводу слід відмовити.

Суд також не вважає підставними доводи позивача ненадання згоди надіслання рішень суду ухвалених у справах № 420/26704/24 та № 420/26714/24 у електронному вигляді.

Так, за приписами абзацу другого частини п`ятої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Таким чином, позивач, який пройшов електронну ідентифікацію фактично надає згоду на обмін (надсилання та отримання) документами, в тому числі процесуальними документами, про що також свідчить зазначення позивачем наявності електронного кабінету у позовній заяві у відповідності до вимог пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу, що ухвала суду від 14.10.2024 про прийняття до розгляду позовної заяви, відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання разом із повідомленням про виклик до суду доставлені до електронного кабінету позивача 16.10.2024, про що свідчать довідки про доставку електронного листа (а.с. 113-114).

Суд також не бере до уваги доводи позивача щодо неповідомлення останнього про результати судового засідання призначеного 12.11.2024. Так, ухвалою суду від 12.11.2024 відкладено розгляд справи та продовжено строк підготовчого провадження. Вказану ухвалу суду надіслано позивачу 13.11.2024 засобами поштового зв`язку (трекінг Укрпошти № 377).

Таким, чином суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи позивача в частині неповідомлення позивача про дату, час, місце та результати судового засідання, неухвалення рішення про призначення наступного судового засідання з метою затягування розгляду справи та надання переваги відповідачу.

Отже, вказані вище доводи заявника фактично зводяться до його незгоди з процесуальним рішенням (бездіяльністю) судді, що не може бути підставою для відводу судді.

Відтак, судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено обставин, які б викликали будь-які сумніви у неупередженості судді Хурси О.О. при розгляді адміністративної справи №420/26704/24.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. theUnitedKingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 43, ЄСПЛ 2000-XII).

Стосовно висловлених позивачем побоювань у необ`єктивності судді Хурси О.О. суд зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Наразі, позивачем не надано беззаперечних доказів, які б свідчили про упередженість судді Хурси О.О. при розгляді справи №420/26704/24, а тому, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 від 18.11.2024 року про відвід судді Хурси О.О., у даній справі - відсутні.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 243, 248, 294 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 18.11.2024 року про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси О.О. у справі №420/26704/24 за позовом ОСОБА_1 до Члена Вищої ради правосуддя Саліхова Віталія Валерійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.О. Стефанов