Справа № 440/12184/24
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/12184/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнати протиправною бездіяльність відділення поліції № 1 міста Полтава Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.09.2024р., поданої через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-17824708 з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа № 552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 19.08.2022р. справа №552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/471/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 18.02.2022р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/85/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 08.09.2021р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1377/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 13.05.2021р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/558/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2020р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1106/20), постанови Верховного суду від 22.06.2023р. справа № 552/5408/22 (провадження №51-1585км23), ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа №552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 справа №552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/811/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 03.09.2024 справа № 552/2541/19 та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини справа Karnaushenko v. Ukraine, no 23853/02, 30 november 2006, Muta v. Ukraine, no 37246/06, 31 July 2012, Chernaya v. Ukraine (dec.) Committee, no 1661/08, 15 December 2016;

визнати протиправною бездіяльність відділення поліції №1 міста Полтава Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам, викладеним в заяві ОСОБА_1 від 21.09.2024р., поданої через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-17824708 з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа № 552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 19.08.2022р. справа №552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/471/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 18.02.2022р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/85/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 08.09.2021р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1377/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 13.05.2021р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/558/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2020р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1106/20), постанови Верховного суду від 22.06.2023 справа №552/5408/22 (провадження № 51-1585км23), ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа №552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/811/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 03.09.2024 справа № 552/2541/19 та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини справа Karnaushenko v. Ukraine, no 23853/02, 30 november 2006, Muta v. Ukraine, no 37246/06, 31 July 2012, Chernaya v. Ukraine (dec.) Committee, no 1661/08, 15 December 2016;

зобов`язати відділення поліції № 1 міста Полтава Головного управління Національної поліції в Полтавській області, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 реєстраційний №ФИ-17824708 від 21.09.2024р., вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановленим судом та з урахуванням ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа № 552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 19.08.2022р. справа №552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/471/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 18.02.2022р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/85/22), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 08.09.2021р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1377/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 13.05.2021р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/558/21), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 15.07.2020р. справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/1106/20), постанови Верховного суду від 22.06.2023р. справа № 552/5408/22 (провадження № 51-1585км23), ухвали Полтавського апеляційного суду від 28 лютого 2024 року справа №552/5408/22 (провадження 11-кп/814/1153/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2024 справа № 552/2541/19 (провадження № 1-кс/552/811/24), ухвали Київського районного суду м. Полтави від 03.09.2024 справа № 552/2541/19 та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини справа Karnaushenko v. Ukraine, no 23853/02, 30 november 2006, Muta v. Ukraine, no 37246/06, 31 July 2012, Chernaya v. Ukraine (dec.) Committee, no 1661/08, 15 December 2016;

прийняти рішення з урахуванням ст. 55 Конституції України, наданої мною практики Європейського суду з прав людини та вимог ст. 3, ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі також відповідач, ГУНП в Полтавській області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В якості підстави для звернення до суду позивач вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідача, який не знайшов обґрунтованих підстав для проведення службового розслідування з приводу допущення системної бездіяльності з боку працівників поліції за заявою позивача та не вжив відповідних заходів реагування. Позивач стверджувала про це, посилаючись на відповідь від 08.10.2024 за вих. №Ф-527/115/102/6-2024, яка суперечить пункту 4 статті 7 Закону України "Про Національну поліцію". Позивач вказувала, що при встановленні неналежного поводження поліцейським, керівник органу, протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов`язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності.

Відповідач проти позову заперечував. 31.10.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначав, що всі доводи ОСОБА_1 викладені у позові, зводяться до незгоди позивача з тим, що за результатами розгляду її звернення не було притягнуто до відповідальності поліцейських. При цьому притягнення до дисциплінарної відповідальності є дискреційним повноваженням начальника відповідного поліцейського, чому передує відповідна процедура службового розслідування.

Представник відповідача наголошувала тому, що відповідь ГУНП в Полтавській області є повною та об`єктивною, звернення розглянуто із дотриманням вимог Закону України "Про звернення громадян".

Так, під час розгляду звернення ОСОБА_1 останній повідомлено, що сектором дізнання відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001086 від 03.05.2019 за ч. 2 ст. 125 КК України.

Наразі у кримінальному провадженні проводяться додаткові слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії відповідно до вказівок, наданих Полтавською окружною прокуратурою, стан розслідування перебуває на контролі керівництва відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Представник відповідача наголошував на тому, що відповідно до ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Дізнавач уповноважений, зокрема, приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Крім того, представник відповідача вказав, що за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 ГУНП не приймало жодних рішень, які б зачіпали права, свободи та інтереси позивача, яка не є стороною правовідносин з притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності /а.с. 25-26/.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 через Урядовий контактний центр направила заяву реєстраційний номер ФИ-17824708 на ім`я начальника Відділення поліції № 1 міста Полтава Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якій було зазначено, що "Керуючись ст. 40 Конституції України направляю Вам листа та повідомляю, що в провадженні ВП № 1 м. Полтава ГУНП у Полтавській області перебуває КП №0001086 від 03.05.19. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03.09.2024 у справі № 552/2541/19 було визнано протиправною бездіяльність дізнавача ВП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області щодо тривалого досудового розслідування кримінального провадження №0001086 від 03.05.2019 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та нездійснення необхідних та достатніх дій для закінчення досудового розслідування протягом розумного строку та порушення розумних строків досудового розслідування Судом встановлено, що слушними є посилання скаржника, про те що ухвали слідчого судді не виконуються належним чином, та порушено розумні строки досудового розслідування Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод ст. 13 передбачено, що "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

У зв`язку викладеним вимагаю ініціювати проведення службової перевірки з урахуванням ухвали Київського районного суду м. Полтави від 03.09.2024 справа №552/2541/19 та вищевказаним фактам з притягненням до відповідальності дізнавачів, які здійснювали та здійснюють досудове розслідування в рамках КП №0001086 та окремо притягнути до відповідальності її керівника за відсутність відомчого контролю, адже здійснено порушення ст. 6, ст. 3, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та має системний характер, що підтверджено рішенням Європейського суду з прав людини від 04.07.2024 по справі Fysun v. Ukraine Заява 34046/20.

Вимагаю провести службові перевірки по вказаним фактам окремо з урахуванням доказів у додатках та притягнути винних працівників поліції до відповідальності з наданням мені копій матеріалів перевірок, лише на електронну адресу

ІНФОРМАЦІЯ_1 , що працівники поліції намагаються тривалий час укрити злочин, скоєний відносно мене, незаконно закриваючи кримінальне провадження та умисно порушуючи строки досудового розслідування, внаслідок чого винна особа уникне від кримінальної відповідальності за строками давності" /а.с. 27 зворотній бік - 28/.

Згідно реєстраційної картки звернення, Урядовим контактним центром надіслано його до Національної поліції України /а.с. 28/. Останньою звернення перенаправлено до ГУНП в Полтавській області.

Заступником начальника ГУНП в Полтавській області - начальником слідчого управління це звернення направлено для розгляду начальнику відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області /а.с.27/.

Листом від 08.10.2024 за вих. №Ф527кц/115/102/6-2024 позивачу було надано відповідь за підписом начальника відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області /а.с. 28 зворотній бік/.

У листі зазначено, що сектором дізнання відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №1086 від 03.05.2019 за ч. 2 ст. 125 КК України, в ході якого проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

Наразі у кримінальному провадженні проводяться додаткові слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії відповідно до вказівок, наданих Полтавською окружною прокуратурою, стан розслідування перебуває на контролі керівництва відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Також повідомлено, що за фактами бездіяльності посадових осіб відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП, визнаної ухвалою Київського районного суду від 03.09.2024, проводилась перевірка, за результатами якої вказані відомості не знайшли своє підтвердження.

Повідомлено про те, що у разі незгоди ОСОБА_1 може оскаржити прийняті рішення відповідно до статті 303 КПК України.

Позивач, вважаючи, що відповідачем здійснено неналежний розгляд її звернення, не вжито необхідних заходів реагування по обставинам, викладеним у зверненні, звернулася до суду із вказаним позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Частиною 1 статті 1 Закону № 393/96 визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону № 393/96 під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно із положеннями статті 5 Закону № 393/96 звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону № 393/96 забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Статтею 15 Закону № 393/96 визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (частина четверта статті 15 цього ж Закону).

Згідно із статтею 19 Закону № 393/96 органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону № 393/96 звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Висновки щодо правозастосування

З аналізу положень Закону №393/96 слідує, що в разі надходження до державного органу звернення суб`єкт владних повноважень повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в ньому обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

У своєму зверненні від 21.09.2024 ОСОБА_1 вимагала ініціювати проведення службової перевірки з урахуванням ухвали Київського районного суду м. Полтави від 03.09.2024 справа №552/2541/19 з притягненням до відповідальності дізнавачів, які здійснювали та здійснюють досудове розслідування в рамках КП №0001086 та окремо притягнути до відповідальності її керівника за відсутність відомчого контролю, стверджуючи, що здійснено порушення ст. 6, ст. 3, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і це порушення має системний характер, що підтверджено рішенням Європейського суду з прав людини від 04.07.2024 по справі Fysun v. Ukraine Заява 34046/20. Вимагала провести службові перевірки по вказаним фактам окремо з урахуванням доказів у додатках та притягнути винних працівників поліції до відповідальності з наданням копій матеріалів перевірок /а.с. 27/.

Згідно резолюції Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 24.09.2024 розгляд вказаного звернення (заяви) доручено начальнику ВП №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області /а.с. 27/.

Дослідивши зміст відповіді від 08.10.2024 на звернення ОСОБА_1 від 21.09.2024, суд приходить до висновку, що ця відповідь за вих. №Ф527кц/115/102/6-2024 не відповідає вимогам Закону України "Про звернення громадян":

1) у порушення частини четвертої статті 7 Закону України "Про звернення громадян" відповідь на звернення підписана особою, яку ОСОБА_1 , з поміж іншого, просила притягнути до відповідальності за відсутність відомчого контролю.

2) у порушення частини четвертої статті 15 Закону України "Про звернення громадян" відмовляючи у проведенні службової перевірки з урахуванням ухвали Київського районного суду м.Полтави від 03.09.2024 справа №552/2541/19 та вищевказаним фактам з притягненням до відповідальності дізнавачів, які здійснювали та здійснюють досудове розслідування, відповідач посилається на те, що така перевірка вже проведена та за її результатами вказані відомості не знайшли свого підтвердження.

Однак у відповіді на звернення не зазначено коли та ким проведена перевірка, не додано акт проведення перевірки чи службового розслідування.

Суд наголошує на тому, що відповідь на звернення містить твердження про те, що факти бездіяльності дізнавачів у кримінальному провадженні не знайшли свого підтвердження.

Але ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 03.09.2024 у справі №552/2541/19 визнано протиправною бездіяльність дізнавача ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області щодо тривалого досудового розслідування кримінального провадження № 0001086 від 03.05.2019 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та нездійснення необхідних та достатніх дій для закінчення досудового розслідування протягом розумного строку, порушення розумних строків досудового розслідування (номер в ЄДРСР 121348037).

Отже, факти допущення бездіяльності дізнавачем вже встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, а тому зміст відповіді від 08.10.2024 про те, що "вказані відомості не знайшли свого підтвердження" - є явно необгрунтованим і суперечить встановленим судом у справі №552/2541/19 обставинам та фактам.

3) всупереч частині четвертій статті 15 Закону України "Про звернення громадян" відповідачем не роз`яснено порядок оскарження прийнятого рішення.

ОСОБА_1 повідомлено про можливість оскарження прийнятих рішень в порядку статті 303 КПК України (Рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження).

Однак, позивачу не роз`яснено порядок оскарження прийнятого рішення (відповіді) від 08.10.2024 за наслідками розгляду її звернення.

Тож, на думку суду, у спірних правовідносинах мала місце не бездіяльність, як зазначає позивач, а відповідачем були здійснені дії щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 21.09.2024 №ФИ-17824708, що є порушенням вищевказаних норм Закону України "Про звернення громадян".

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 21.09.2024 №ФИ-17824708.

Визначаючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 21.09.2024 №ФИ-17824708 із наданням відповідей щодо кожного із поставлених у зверненні питань відповідно до порядку, визначеного Законом України "Про звернення громадян", з роз`ясненням порядку оскарження наданої відповіді та з урахуванням заборони, передбаченої статтею 7 Закону України "Про звернення громадян".

Відносно позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо невжиття належних заходів реагування по її зверненню від 21.10.2018 №ФИ-8650071, суд зазначає, що невжиття заходів реагування цілком охоплюється правовою оцінкою неналежного розгляду звернення і засоби судового реагування у вигляді зобов`язання повторного розгляду звернення позивача з урахуванням висновків суду в цій справі фактично потягнуть за собою реагування відповідача на скаргу, викладену у зверненні ОСОБА_1 . Відповідно ця позовна вимога фактично задовольняється судом шляхом формулювання резолютивної частини судового рішення у дещо іншому вигляді, аніж позовні вимоги.

Отже, позов належить задовольнити.

Позивач звільнена від сплати судового збору.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області ( вул. Юліана Матвійчука, 83, м. Полтава, Полтавська область, 36000 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 21.09.2024 №ФИ-17824708.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 21.09.2024 №ФИ-17824708 із наданням відповідей щодо кожного із поставлених у зверненні питань відповідно до порядку, визначеного Законом України "Про звернення громадян", вжиттям заходів реагування за наявності законних і фактичних підстав, з роз`ясненням порядку оскарження наданої відповіді та з урахуванням заборони, передбаченої статтею 7 Закону України "Про звернення громадян".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.С. Шевяков