Справа № 420/28244/23
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Кузьменко В.П.

За участю сторін:

Позивача: Сапегіна І.Ю.

Представника відповідача: Багно В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кілійської міської ради про визнання протиправним аналізу регуляторного впливу, визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради, в якому позивач просить суд:

- визнати Аналіз регуляторного впливу проєкту рішення Кілійської міської ради «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік» таким, що порушує норми українського законодавства;

- визнати протиправним та скасувати дію регуляторного акта Кілійської міської ради - рішення №541-VIII-9 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік» від 23.06.2021 року.

Як зазначив позивач в адміністративному позові 23.06.2021 року Кілійська міська рада прийняла рішення «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік» №541-VIII-9.

Водночас, за твердженням позивача, вищевказане рішення прийняте з порушенням приписів Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», а саме порушено процедуру прийняття регуляторного акту та порушено принцип прозорості та врахування громадської думки.

Не погоджуючись із прийняттям відповідачем рішення №541-VIII-9 від 23.06.2021 року та аналізом регуляторного впливу проекту рішення, та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 28.11.2023 року по справі №420/28244/23 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ч.5 ст.262 КАС України. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

20.12.2023 року від Кілійської міської ради надійшов відзив по справі (т.1 а.с.64-145), з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що відповідним структурним підрозділом міської ради було розроблено проект рішення «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік» та аналіз регуляторного впливу вказаного рішення, які були розміщені 02.04.2021 року на офіційному сайті Кілійської міської ради. Також в газеті «Наше время» було надруковано повідомлення щодо підготовки проекту вищевказаного рішення, в якому було зазначено строк прийняття пропозицій і зауважень до проекту вищевказаного рішення, а також відповідні поштова адреса для надіслання таких пропозицій. Разом з тим, за твердженням відповідача, від позивача зауважень або пропозицій до проекту регуляторного акту та аналізу регуляторного впливу до міської ради не надходило.

Також відповідачем у відзиві зазначено, що міської радою до Державної регуляторної служби України листом від 07.05.2021 року направлено на розгляд відповідній пакет документів з метою надання пропозицій щодо удосконалення проекту регуляторного акту. Згідно листа Державної регуляторної служби України від 08.06.2021 року стосовно пропозицій щодо удосконалення проекту регуляторного акту порушень принципів прозорості та врахування громадської думки не встановлено.

Крім того, як стверджує відповідач, міської радою були враховані пропозиції щодо удосконалення проєкту регуляторного акту та аналізу регуляторного впливу, наданих Державною регуляторною службою.

Ухвалою суду від 04.03.2024 року адміністративну справу №420/28244/23 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження в порядку, визначеному ч.8 ст.264 КАС України, та у справі призначено підготовче судове засідання на 27.03.2024 року.

Зобов`язано Кілійську міську раду опублікувати оголошення про оскарження рішення Кілійської міської ради №541-VIII-9 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік» від 23.06.2021 року у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений.

27.03.2024 року, 11.06.2024 року, 16.07.2024 року були проведені підготовчі судові засідання по справі, в яких позивач та представник відповідача висловили власні правові позиції по суті спірних правовідносин, надали додаткові докази по справі та письмові пояснення (т.2 а.с. 1- 18, 19-49, 50-61).

Ухвалою суду від 27.03.2024 року провадження по справі було зупинено на підставі п.6 ч.2 ст.236 КАС України та поновлено ухвалою суду 16.07.2024 року.

16.07.2024 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

11.09.2024 року у судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. У судовому засіданні було оголошено перерву для підготовки сторін до судових дебатів та призначено наступне судове засідання на 14.10.2024 року.

14.10.2024 року проведення судового засідання було перенесено на 05.11.2024 року у зв`язку з наявністю повідомлення про замінування будівлі Одеського окружного адміністративного суду.

05.11.2024 року в судових дебатах сторони наполягали на висловлених раніше власних правових позиціях щодо заявлених позовних вимог.

Суд під час розгляду справи по суті встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником наступних нежитлових будівель, а саме: кафе «Колос» за місцезнаходженням: Одеська область, Кілійський район, с. Ліски (т.2 а.с.7) та пекарня за місцезнаходженням: Одеська область, Кілійський район, с. Ліски (т.2 а.с.13).

Згідно Додатку до рішення Кілійської міської ради від 05.11.2020 року №1637-VІІ/О-46 «План діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Кілійської міської ради на 2021 рік», прийняття рішення Кілійської міської ради «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2022 рік» було передбачено на І-ІІ квартал 2021 року (т. 2 а.с. 33-35).

У випуску №20 (2745) від 12.03.2021 року газетного видання (мовою оригіналу) «Наше время» (т.1 а.с.78) було опубліковано повідомлення, з якого вбачається, що Виконавчий комітет Кілійської міської ради з приводу підготовки проєктів регуляторних актів, зокрема, проєкту регуляторного акту «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2022 рік на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області», та проведення консультацій з представниками мікро- та малого підприємництва щодо оцінки впливу регулювання, з 12.03.2021 року по 29.04.2021 року приймає пропозиції від представників мікро- та малого підприємництва, які зареєстровані на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області, з приводу підготовки проєкту регуляторного акту. У повідомленні було зазначено, що пропозиції приймаються за відповідними телефонами, а також можуть надсилатись на офіційну електронну поштову адресу, та за фізичною поштовою адресою міської ради.

02.04.2021 року на офіційному веб-сайті Кілійської міської ради за посиланням «http://www.gorsovet-kiliya.org.ua/?p=25627» було опубліковано повідомлення про підготовку регуляторного акту «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2022 рік на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області» (т. 1 а.с. 134). У цьому ж інтернет-повідомленні було оприлюднено Аналіз регуляторного впливу проєкту рішення Кілійської міської ради «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік» (далі Аналіз, Аналіз регуляторного впливу проєкту рішення).

У випуску від 07.04.2021 року газетного видання (мовою оригіналу) «Наше время» (т.2 а.с.23) було опубліковано повідомлення, з якого вбачається, що проєкти регуляторних актів, зокрема, проєкт регуляторного акту «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2022 рік на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області» розроблено на виконання та з дотриманням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та з урахуванням Методики проведення аналізу впливу регуляторного акту, затвердженої постановою КМУ від 11.03.2004 року №308.

Розробник відділ економічного розвитку, торгівлі та інвестиційної діяльності ресурсів виконавчого комітету Кілійської міської ради.

В повідомленні також вказано, що вказаним проєктом регуляторного акту передбачається виконати вимоги чинного законодавства та забезпечити надходження до бюджету Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області. Також вказано, що вказаний проєкт було розміщено 02.04.2021 року на веб-сайті «http://www.gorsovet-kiliya.org.ua/». Приймання пропозицій та зауважень до проєкту було дозволено до 05.05.2020 року на фізичну поштову адресу міської ради та на офіційну електронну адресу.

Разом з тим, 07.05.2021 року Виконавчий комітет Кілійської міської ради надіслав Державній регуляторній службі України листом за вих.№2010/09/21 проект рішення «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік» та аналіз регуляторного впливу до проєкту рішення.

Листом Державної регуляторної служби України №3271/0/20-21 від 08.06.2021 року (надійшов до Кілійської міської ради 17.06.2021 року) «Стосовно пропозицій щодо удосконалення проекту регуляторного акта» (т.1 а.с.141-144), за результатами проведеного аналізу проекту рішення та аналізу регуляторного впливу до проєкту рішення та відповідності вимогам ст.4 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» було встановлено та повідомлено Виконавчий комітет Кілійської міської ради про наступне:

1) запропоновано визначити у проєкті рішення усі обов`язкові елементи податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки або навести посилання на конкретні положення (абзаци, пункти, частини, статті та розділи) Кодексу, якими вони встановлені;

2) у додатку 1 до проєкту рішення розробником встановлені різні розміри ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для фізичних та юридичних осіб, тому запропоновано обґрунтувати встановлення зазначених ставок податку в аналізі регуляторного впливу до проєкту рішення;

3) у додатку 2 до проєкту рішення перелік пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, наданих відповідно до п.п.266.4.2 п.266.4 статті 266 Кодексу, розробником не встановлені, тому запропоновано вищезазначені пільги встановити з урахуванням вимог п.п.266.4.2, 266.4.3 п.266.4 ст.266 Кодексу.

Державною регуляторною службою України було зазначено, що проєкт рішення не узгоджується з вимогами ст.4 «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», зокрема, з принципом адекватності відповідність форм та рівня державного регулювання господарських відносин потребі у вирішенні існуючої проблеми та ринковим вимогам, з урахуванням усіх прийнятих альтернатив.

Також у листі Державної регуляторної служби України №3271/0/20-21 від 08.06.2021 року було встановлено та повідомлено Виконавчий комітет Кілійської міської ради про те, що наданий розробником аналіз регуляторного впливу до проекту рішення (далі - АРВ) не відповідає вимогам Методики проведення аналізу впливу регуляторного акта, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2004 року №308 «Про затвердження методик проведення аналізу впливу та відстеження результативності регуляторного акта» (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1151) (далі - Методика), а саме:

1) розробник у розділі ІІІ АРВ не навів інформації стосовно кількості суб?єктів господарювання, на яких поширюється запропоноване регулювання, та, відповідно, не здійснив розрахунки витрат, які понесуть суб?єкти господарювання на виконання вимог, встановлених проектом рішення, як передбачено вимогами Методики;

2) розробником не проведені розрахунки, як передбачено вимогами додатків 2, 4 до Методики, а саме розрахунок витрат на запровадження державного регулювання для суб?єктів малого підприємництва згідно із додатком 4 до Методики та витрат, які будуть виникати внаслідок дії регуляторного акта, згідно із додатком 2 до Методики;

3) розробником в АРВ не обґрунтовані різні розміри ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що встановлюються для юридичних та фізичних осіб. Зважаючи на те, що розробка проекту рішення спрямована, зокрема, на збільшення обсягу надходжень до місцевого бюджету, відсутність розрахунків витрат суб?єктів господарювання не дозволяє зробити висновок щодо забезпечення балансу інтересів суб?єктів господарювання, громадян та держави, а також не дозволяє об?єктивно оцінити, наскільки обраний розробником спосіб державного втручання відповідає проблемі, що потребує врегулювання, та наскільки його застосування буде ефективним для її вирішення. Таким чином, розробником не доведений вибір оптимального альтернативного способу досягнення цілей, як передбачено розділом IV Методики;

4) у розділі V APB розробником не описаний механізм дії запропонованого регулювання з урахуванням основних бізнес-процесів, які потрібно буде забезпечити суб?єктам господарювання для реалізації його вимог. При цьому розробником не враховано, що механізм реалізації регуляторного акта має бути безпосередньо пов`язаний із цілями та очікуваними результатами регуляторного акта, тобто яким чином будуть діяти норми проекту рішення та якою прогнозується ситуація після набрання проектом рішення чинності;

5) у розділі VIII АРВ розробник не навів усіх обов`язкових показників результативності дії проекту рішення, а також прогнозних значень показників результативності, які наводяться протягом різних періодів після набрання чинності проектом рішення відповідно до пунктів 10, 11 Методики. Враховуючи зазначене, наведені в АРВ обґрунтування є недостатніми, щоб у повній мірі оцінити доцільність, позитивні наслідки та дієвість положень проекту рішення у запропонованому розробником вигляді.

У зв?язку з виявленими недоліками у підготовці АРВ, а саме відсутністю у ньому усієї необхідної інформації, числових даних, прогнозних значень показників результативності, розрахунків, розробником не доведена відповідність проекту рішення таким принципам державної регуляторної політики, як збалансованість - забезпечення у регуляторній діяльності балансу інтересів суб`єктів господарювання, громадян та держави, та ефективність - забезпечення досягнення внаслідок дії регуляторного акта максимально можливих позитивних результатів за рахунок мінімально необхідних витрат ресурсів суб?єктів господарювання, громадян та держави.

У листі Державної регуляторної служби України №3271/0/20-21 від 08.06.2021 року було також окремо зазначено про необхідність проінформувати Державну регуляторну службу України в установленому порядку про результати розгляду цього листа.

23.06.2021 року Кілійською міською радою було винесено оскаржуване рішення №541-VIII-9 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік», та встановлено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (Додаток 1), а також пільги для фізичних та юридичних осіб (Додаток 2). Зазначено про набуття рішенням чинності з 01.01.2022 року (т.1 а.с.24-36).

Не погоджуючись із аналізом регуляторного впливу проекту оскаржуваного рішення, та із прийнятим рішенням №541-VIII-9 від 23.06.2021 року, та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Дослідивши адміністративний позов, відзив та інші надані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, заслухавши сторін у судових засіданнях, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено питання, які належать до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад.

Так, відповідно до п.24 ч.1 ст.26 вказаного Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, щодо встановлення місцевих податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно із ч.1 ст.59 цього Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Частиною 12 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності"

Правові та організаційні засади реалізації державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності врегульовані Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11.09.2003 року №1160-IV (далі Закон №1160-IV).

За ст.1 Закону №1160-IV регуляторний акт - це:

прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання;

прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом;

регуляторний орган зокрема, але не виключно, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.1 Закону №1160-IV аналіз регуляторного впливу - документ, який містить обґрунтування необхідності державного регулювання шляхом прийняття регуляторного акта, аналіз впливу, який справлятиме регуляторний акт на ринкове середовище, забезпечення прав та інтересів суб`єктів господарювання, громадян та держави, а також обґрунтування відповідності проекту регуляторного акта принципам державної регуляторної політики.

Згідно ст.4 Закону №1160-IV, одним з принципів державної регуляторної політики визначено прозорість та врахування громадської думки - відкритість для фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань дій регуляторних органів на всіх етапах їх регуляторної діяльності, обов`язковий розгляд регуляторними органами ініціатив, зауважень та пропозицій, наданих у встановленому законом порядку фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями, обов`язковість і своєчасність доведення прийнятих регуляторних актів до відома фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань, інформування громадськості про здійснення регуляторної діяльності.

За ст.6 Закону №1160-IV громадяни, суб`єкти господарювання, їх об`єднання та наукові установи, а також консультативно-дорадчі органи, що створені при органах державної влади та органах місцевого самоврядування і представляють інтереси громадян та суб`єктів господарювання, мають право: подавати до регуляторних органів пропозиції про необхідність підготовки проектів регуляторних актів, а також про необхідність їх перегляду; у випадках, передбачених законодавством, брати участь у розробці проектів регуляторних актів; подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проектів регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов`язаних з регуляторною діяльністю; бути залученими регуляторними органами до підготовки аналізів регуляторного впливу, експертних висновків щодо регуляторного впливу та виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів; самостійно готувати аналіз регуляторного впливу проектів регуляторних актів, розроблених регуляторними органами, відстежувати результативність регуляторних актів, подавати за наслідками цієї діяльності зауваження та пропозиції регуляторним органам або органам, які відповідно до цього Закону на підставі аналізу звітів про відстеження результативності регуляторних актів приймають рішення про необхідність їх перегляду; одержувати від регуляторних органів у відповідь на звернення, подані у встановленому законом порядку, інформацію щодо їх регуляторної діяльності.

Згідно ст.7 Закону №1160-IV регуляторні органи затверджують плани діяльності з підготовки ними проектів регуляторних актів на наступний календарний рік не пізніше 15 грудня поточного року, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.9 Закону №1160-IV кожен проєкт регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта повинно містити: стислий виклад змісту проекту; поштову та електронну, за її наявності, адресу розробника проекту та інших органів, до яких відповідно до цього Закону або за ініціативою розробника надсилаються зауваження та пропозиції; інформацію про спосіб оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного анлізу регуляторного впливу (назва друкованого медіа та/або адреса сторінки в мережі Інтернет, де опубліковано чи розміщено проект регуляторного акта та аналіз регуляторного впливу, або інформація про інший спосіб оприлюднення, передбачений частиною п`ятою статті 13 цього Закону); інформацію про строк, протягом якого приймаються зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань; інформацію про спосіб надання фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями зауважень та пропозицій.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов`язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.

Статтею 13 Закону №1160-IV закріплено способи оприлюднення документів, підготовлених у процесі здійснення регуляторної діяльності.

План діяльності регуляторного органу з підготовки проектів регуляторних актів та зміни до нього оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих медіа цього регуляторного органу, а у разі їх відсутності - у друкованих медіа, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення плану та змін до нього на офіційній сторінці відповідного регуляторного органу в мережі Інтернет.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих медіа розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих медіа, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Верховний Суд у постанові від 11.11.2020 року у справі №1340/3991/18 зазначив, що приписами Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" розробнику проектів рішень та аналізів регуляторного впливу надано право вибору щодо опублікування повідомлення - чи це буде офіційне друковане видання, чи офіційна сторінка в мережі Інтернет. Вказаним Законом не встановлено пріоритетності одного способу оприлюднення інформації над іншим. Отже, незалежно від наявності у нього власних друкованих засобів масової інформації, розробник може оприлюднювати регуляторні документи не лише у друкованих засобах масової інформації, але і на офіційному сайті в мережі Інтернет.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи вищевказане суд доходить висновку, що регуляторний акт це прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який спрямований, зокрема, на правове регулювання адміністративних відносин між органами державної влади та суб`єктами господарювання. Прийняттю регуляторного акту передує відповідна законодавчо визначена процедура, яка включає в себе оприлюднення плану діяльності регуляторного органу, повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акту з метою одержання зауважень і пропозицій, проєкт регуляторного акту та відповідний аналіз регуляторного впливу.

Як було встановлено судом, та не заперечувалось сторонами по справі, прийняття рішення Кілійської міської ради «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2022 рік» було передбачено на І-ІІ квартал 2021 року.

Проєкт регуляторного акту - рішення Кілійської міської ради «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2022 рік на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області» та Аналізу регуляторного впливу проєкту рішення Кілійської міської ради «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік» було оприлюднено 02.04.2021 року на офіційному веб-сайті Кілійської міської ради за посиланням «http://www.gorsovet-kiliya.org.ua/?p=25627» у розділі «Регуляторні акти».

Рішення Кілійської міської ради №541-VIII-9 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік» від 23.06.2021 року та Аналіз регуляторного впливу акту було оприлюднено 23.06.2021 року на офіційному сайті Кілійської міської ради за посиланням «http://www.gorsovet-kiliya.org.ua/?p=27001» в розділі "Прийняті рішення».

Офіційний веб-сайт Кілійської міської ради є загальнодоступним інформаційним ресурсом, що містить інформацію з відкритим доступом та використовується користувачами з метою отримання своєчасної, достовірної та повної інформації.

Також повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта - рішення Кілійської міської ради "Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2022 рік на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області» було оприлюднено у випуску газетного видання (мовою оригіналу) «Наше время» від 07.04.2021 року.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що Кілійською міською радою при прийнятті оскарженого рішення не було порушено вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" щодо оприлюднення повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акту, проекту регуляторного акту та аналізу регуляторного впливу.

Разом з тим, позивач під час розгляду справи посилався на порушення Кілійської міською радою процедури прийняття рішення №541-VIII-9 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік» від 23.06.2021 року, оскільки останнє прийнято з порушенням принципу прозорості та врахування громадської думки, а саме рішення прийнято без скликання загальних зборів громадян за місцем проживання.

Згідно ст.8 Закону України «Про місцеве самоврядування» загальні збори громадян за місцем проживання є формою їх безпосередньої участі у вирішенні питань місцевого значення. Рішення загальних зборів громадян враховуються органами місцевого самоврядування в їх діяльності. Порядок проведення загальних зборів громадян за місцем проживання визначається законом та статутом територіальної громади.

Згідно ст.1 Положення про загальні збори громадян за місцем проживання в Україні, затвердженого постановою ВРУ від 17.12.1993 року №3748-XII (далі Положення) загальні збори громадян (далі - збори) скликаються за місцем проживання громадян (села, селища, мікрорайону, житлового комплексу, вулиці, кварталу, будинку та іншого територіального утворення) для обговорення найважливіших питань місцевого життя.

За п.12 ст.6 Положення до компетенції зборів належить: внесення пропозицій щодо встановлення Радами місцевих податків і зборів, оголошення місцевих добровільних позик.

Разом з тим, згідно ст.36 Закону №1160-IV регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом чи посадовою особою місцевого самоврядування, якщо наявна хоча б одна з таких обставин:

відсутній аналіз регуляторного впливу;

проект регуляторного акта не був оприлюднений.

У разі виявлення будь-якої з цих обставин орган чи посадова особа місцевого самоврядування має право вжити передбачених законодавством заходів для припинення виявлених порушень, у тому числі відповідно до закону скасувати або зупинити дію регуляторного акта, прийнятого з порушеннями.

Аналізуючи вищевказані приписи законодавства, суд не погоджується з думкою позивача, що лише непроведення загальних зборів громадян за місцем проживання громадян для внесення останніми пропозицій щодо встановлення радою місцевих податків і зборів є підставою для скасування чи відмови у прийнятті або схваленні уповноваженим на це органом місцевого самоврядування регуляторного акту у разі У той же час, такою підставою може бути порушення процедури оприлюднення регуляторного акту.

Приписами Закону №1160-IV закріплено, що оприлюднення проекту регуляторного акту з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань, водночас у вищевказаному нормативно-правовому акті, всупереч твердженням позивача, не закріплено припису щодо того, що процедура оприлюднення проєкту регуляторного акту передбачає обов`язкове проведення загальних зборів громадян задля проведення громадських слухань із спірного питання для внесення відповідних пропозицій до проєкту такого рішення.

У той же час, як вже було зазначено, Кілійською міською радою не було порушено процедури оприлюднення проєкту регуляторного акту «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2022 рік на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області» та Аналізу регуляторного впливу акту.

Крім того, позивачем за час розгляду справи не було спростовано того факту, що він не надсилав до Кілійської міської ради у встановлений строк пропозиції та зауваження до проєкту регуляторного акту та аналізу регуляторного впливу проєкту рішення.

Враховуючи вищевказане, суд відхиляє твердження позивача щодо порушення Кілійською міською радою процедури прийняття рішення №541-VIII-9 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік» від 23.06.2021 року.

Щодо посилань позивача на те, що Аналіз регуляторного впливу проєкту рішення Кілійської міської ради «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік» прийнято із порушенням приписів Закону №1160-IV та Методики №308, суд зазначає наступне.

Як було зазначено раніше однією іх самостійних підстав згідно ст.36 Закону №1160-IV для скасування регуляторного акта є відсутність аналізу регуляторного впливу.

Відповідно до ст.8 Закону №1160-IV стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу.

Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій.

Розробник проекту регуляторного акта при підготовці аналізу регуляторного впливу повинен: визначити та проаналізувати проблему, яку пропонується розв`язати шляхом державного регулювання господарських відносин, а також оцінити важливість цієї проблеми; обґрунтувати, чому визначена проблема не може бути розв`язана за допомогою ринкових механізмів і потребує державного регулювання; обґрунтувати, чому визначена проблема не може бути розв`язана за допомогою діючих регуляторних актів, та розглянути можливість внесення змін до них; визначити очікувані результати прийняття запропонованого регуляторного акта, у тому числі здійснити розрахунок очікуваних витрат та вигод суб`єктів господарювання, громадян та держави внаслідок дії регуляторного акта; визначити цілі державного регулювання; визначити та оцінити усі прийнятні альтернативні способи досягнення встановлених цілей, у тому числі ті з них, які не передбачають безпосереднього державного регулювання господарських відносин; аргументувати переваги обраного способу досягнення встановлених цілей; описати механізми і заходи, які забезпечать розв`язання визначеної проблеми шляхом прийняття запропонованого регуляторного акта; обґрунтувати можливість досягнення встановлених цілей у разі прийняття запропонованого регуляторного акта; обґрунтовано довести, що досягнення запропонованим регуляторним актом встановлених цілей є можливим з найменшими витратами для суб`єктів господарювання, громадян та держави; обґрунтовано довести, що вигоди, які виникатимуть внаслідок дії запропонованого регуляторного акта, виправдовують відповідні витрати у випадку, якщо витрати та/або вигоди не можуть бути кількісно визначені; оцінити можливість впровадження та виконання вимог регуляторного акта залежно від ресурсів, якими розпоряджаються органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи, які повинні впроваджувати або виконувати ці вимоги; оцінити ризик впливу зовнішніх чинників на дію запропонованого регуляторного акта; обґрунтувати запропонований строк чинності регуляторного акта; визначити показники результативності регуляторного акта; визначити заходи, за допомогою яких буде здійснюватися відстеження результативності регуляторного акта в разі його прийняття.

Методика підготовки аналізу регуляторного впливу для застосування розробниками проектів регуляторних актів затверджується Кабінетом Міністрів України. Методика підготовки аналізу регуляторного впливу є обов`язковою для застосування розробниками проектів регуляторних актів.

Методика проведення аналізу впливу регуляторного акту затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2004 року №308 (далі Методика №308), яка встановлює вимоги до проведення аналізу впливу регуляторного акта (далі - аналіз), проект якого розроблений регуляторним органом. Аналіз проводиться до оприлюднення проекту акта.

Пункт 3 Методики №308 корелюється із приписами статті 8 Закону №1160-IV.

За п.5 Методики №308 при визначенні та оцінці усіх прийнятних альтернативних способів досягнення цілей державного регулювання наводяться не менше ніж два можливих способи; оцінка кожного із способів; причини відмови від застосування альтернативних способів розв`язання проблеми; аргументи щодо переваги обраного способу.

В описі механізму, який пропонується застосувати для розв`язання проблеми, і відповідних заходів наводяться способи розв`язання визначеної проблеми та організаційні заходи, які повинні здійснити органи влади для впровадження регуляторного акта (п.6 Методики №308).

Згідно п.7 Методики №308 при обґрунтуванні можливості досягнення цілей у разі прийняття регуляторного акта наводиться оцінка впливу зовнішніх факторів на дію акта з визначенням та порівнянням позитивних і негативних обставин, які можуть впливати на виконання вимог акта; оцінка можливості впровадження та виконання вимог акта органами державної влади і органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами; характеристика механізму повної або часткової компенсації можливої шкоди у разі настання очікуваних наслідків дії акта; а також зазначається періодичність здійснення державного контролю та нагляду за додержанням вимог акта.

Відповідно до п.п. 10-12 Методики №308 прогнозні значення показників результативності регуляторного акта встановлюються протягом різних періодів після набрання чинності актом, обов`язковими з яких повинні бути:

розмір надходжень до державного та місцевих бюджетів і державних цільових фондів, пов`язаних з дією акта;

кількість суб`єктів господарювання та/або фізичних осіб, на яких поширюватиметься дія акта;

розмір коштів і час, що витрачатимуться суб`єктами господарювання та/або фізичними особами, пов`язаними з виконанням вимог акта;

рівень поінформованості суб`єктів господарювання та/або фізичних осіб з основних положень акта.

Прогнозні значення показників результативності регуляторного акта можуть бути виражені у кількісній формі. У разі неможливості обчислення розмірів тієї чи іншої вигоди або витрати наводиться текстовий опис результативності акта.

При визначенні заходів, з допомогою яких буде здійснюватися відстеження результативності регуляторного акта, зазначаються строки проведення базового та повторного відстеження результативності акта; вид даних (статистичних, наукових досліджень або опитувань), які використовуватимуться для такого відстеження; групи осіб, що відбиратимуться для участі у відповідному опитуванні; наукові установи, що залучатимуться для відстеження.

Згідно п.13 Методики №308 Додатком 2 до Методики №308 затверджено Витрати на одного суб`єкта господарювання великого і середнього підприємництва, які виникають внаслідок дії регуляторного акта.

Додатком 4 до Методики №308 затверджено Тест малого підприємництва (М-Тест), який регламентує консультації з представниками мікро- та малого підприємництва щодо оцінки впливу регулювання.

Також суд акцентує увагу на тому, що за ст.30 Закону №1160-IV до повноважень уповноваженого органу щодо здійснення державної регуляторної політики належать, зокрема: проведення аналізу проектів регуляторних актів, що подаються на погодження, та відповідних аналізів регуляторного впливу на відповідність вимогам статей 4, 5, 8 і 9 цього Закону та прийняття рішень про погодження цих проектів або про відмову в їх погодженні; здійснення експертизи регуляторних актів центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органів виконавчої влади на їх відповідність вимогам статей 4, 5, 8-13 цього Закону, прийняття у разі виявлення порушень цих вимог рішень про необхідність усунення порушень принципів державної регуляторної політики.

Згідно ст.34 Закону №1160-IV кожен проект регуляторного акта, що внесений на розгляд до міської ради, подається до відповідальної постійної комісії для вивчення та надання висновків про відповідність проекту регуляторного акта вимогам статей 4 та 8 цього Закону.

Відповідальна постійна комісія забезпечує підготовку експертного висновку щодо регуляторного впливу внесеного проекту регуляторного акта, який разом з цим проектом та підписаним аналізом регуляторного впливу подається до уповноваженого органу для підготовки у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку пропозицій щодо удосконалення проекту відповідно до принципів державної регуляторної політики (далі - пропозиції уповноваженого органу).

На підставі аналізу регуляторного впливу, яким супроводжувався проект регуляторного акта при його внесенні на розгляд сесії відповідної ради, а також експертного висновку щодо регуляторного впливу цього проекту та пропозицій уповноваженого органу відповідальна постійна комісія готує свої висновки про відповідність проекту регуляторного акта вимогам статей 4 та 8 цього Закону.

Повноваження Державної регуляторної служби як органу, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, встановлені статтею 30 Закону №1160-IV та статтею 9-1 Закону України від 05 квітня 2007 року №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон №877-V).

Положеннями статті 9-1 Закону №877-V передбачено, що до повноважень Державної регуляторної служби, зокрема належать розроблення та погодження проектів нормативно-правових актів з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, розроблення висновків, пропозицій та рекомендацій щодо удосконалення законодавства з питань організації державного нагляду (контролю).

Висновки відповідальної постійної комісії та пропозиції уповноваженого органу передаються для вивчення до постійної комісії, до сфери відання якої належить супроводження розгляду проекту регуляторного акта у відповідній раді (далі - головна постійна комісія), за винятком випадків, коли відповідальна постійна комісія є головною постійною комісією.

При представленні на пленарному засіданні сесії ради проекту регуляторного акта голова відповідальної постійної комісії доповідає висновки цієї постійної комісії про відповідність проекту регуляторного акта вимогам статей 4 та 8 цього Закону, а також пропозиції уповноваженого органу разом з рішенням постійної комісії щодо їх врахування.

Аналізуючи вищевказане, Державною регуляторною службою України, як уповноваженим органом для підготовки пропозицій щодо удосконалення проекту відповідно до принципів державної регуляторної політики, готуються експертний висновок щодо регуляторного впливу цього проекту та пропозиції щодо такого регуляторного акту, на підставі яких відповідальна постійна комісія міської ради у подальшому готує свої висновки про відповідність проекту регуляторного акта вимогам статей 4 та 8 цього Закону.

Як було встановлено судом за час розгляду справи, 07.05.2021 року Виконавчий комітет Кілійської міської ради надіслав Державній регуляторній службі України листом за вих.№2010/09/21, проект рішення «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік» та Аналіз регуляторного впливу до проєкту рішення. За наслідками розгляду цих документів Державною регуляторною службою України листом №3271/0/20-21 від 08.06.2021 року відповідача було повідомлено про їх невідповідність вимогам пп. 12.3.2 п. 12.3 ст. 12, пп. 266.4.2 п.266.4 ст. 266, пп. 266.5.1. п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України, Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та вимогам Методики №308.

У зв`язку з виявленими недоліками запроновано привести проект рішення та Аналіз регуляторного впливу проєкту рішення до вимог чинного законодавства та Методики №308 та повідомити про це Державну регуляторну службу України в установленому порядку.

За таких умов суд доходить висновку про те, що лише наявність виконаного відповідачем аналізу регуляторного впливу проєкту рішення не свідчить про відсутність в адміністративній справі №420/28244/23 визначених ст. 36 Закону №1160-IV підстав для скасування оскаржуваного рішення Кілійської міської ради №541-VIII-9 від 23.06.2021 року «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік», оскільки зазначений Аналіз не відповідав вимогам чинного законодавства, що було встановлено Державною регуляторною службою України.

Згідно положень ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України), достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 75 КАС України), а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 ч. 2 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому суд критично відноситься до посилань Кілійської міської ради у відзиві на адміністративний позов на виконання відповідачем рекомендацій Державної регуляторної служби України, оскільки за час розгляду справи представником Кілійської міської ради не було надано будь-яких доказів усунення зазначених порушень, а також не було зазначено, які саме заходи були вжиті по кожному з виявлених недоліків в Аналізі регуляторного впливу та проєкті рішення Кілійської міської ради «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік». Крім того, за наявності посилання відповідача у відзиві на усунення виявлених порушень, орган місцевого самоврядування не надав до суду жодних доказів повідомлення ним Державної регуляторної служби України про їх усунення та про погодження зазначених документів.

З цього приводу суд звертає увагу на ту обставину, що лист №3271/0/20-21 від 08.06.2021 року із переліком порушень і недоліків, встановлених ДРС України, надійшов на адресу відповідача 17.06.2021 року, а оскаржуване рішення було прийнято Кілійською міською радою вже 23.06.2021 року.

Представниками відповідача протягом часу розгляду справи не було спростовано твердження позивача та висновків Державної регуляторної служби України, щодо того, що у Додатку 2 до оспорюваного рішення відповідачем не було встановлено відповідно до положень пп. 266.4.2, 266.4.3 п. 266.4 ст. 266 Податкового кодексу України конкретного переліку пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а лише процитовано зазначені положення Податкового кодексу України.

Також Кілійською міською радою не надано обґрунтувань (відповідно висловлених зауважень) встановлення у Додатку 1 різних розмірі ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для фізичних та юридичних осіб в той час , як відповідно до пп. 266.5.1. п. 266.5 ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що оскаржуване рішення Кілійської міської ради №541-VIII-9 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік» від 23.06.2021 року було прийнято всупереч положенням ст. 36 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», відповідачем не спростовано висновків щодо недотримання Кілійською міською радою принципів доцільності, ефективності та збалансованості державної регуляторної політики при його прийнятті, що також передбачено приписами Закону №1160-IV.

За таких умов суд доходить висновку, що оскаржуване рішення Кілійської міської ради №541-VIII-9 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік» від 23.06.2021 року підлягає визнанню протиправним та нечинним, а позовні вимоги позивача в цій частині - задоволенню.

У рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку про те, що достатнім та ефективним засобом захисту прав та інтересів позивача в адміністративній справі №420/28244/23 з урахуванням спірних правовідносин, що вирішувались у справі, та фактичних обставин, що були у ній встановлені, є визнання протиправним та нечинним рішення Кілійської міської ради №541-VIII-9 від 23.06.2021 року.

За таких умов суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивача про визнання протиправним Аналізу регуляторного впливу проекту рішення Кілійської міської ради «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік». Крім того сул зазначає, що Аналіз регуляторного впливу хоча і є обов`язковою передумовою для прийняття відповідного регуляторного акту органом місцевого самоврядування, але сам по собі він не створює правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення будь-яких прав та обов`язків позивача.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (пункт 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 77, 90, 192-194, 241-246, 251, 255, 264, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Кілійської міської ради (68303, Одеська область, Ізмаїльський район, м. Кілія, вул. Миру, 57) про визнання протиправним аналізу регуляторного впливу, визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та нечинним рішення Кілійської міської ради №541-VIII-9 від 23.06.2021 року «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Кілійської міської територіальної громади Ізмаїльського району Одеської області на 2022 рік».

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 15 листопада 2024 року.

Суддя О.В. Білостоцький