Справа № 420/26338/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у залишенні позову без розгляду

15 листопада 2024 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши клопотання відповідача у справі Військової частини НОМЕР_1 про залишення без розгляду позовної заяви у справі №420/26338/24,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 26.08.202р. було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_2 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, та відкрито провадження в цій адміністративній справі.

02.09.2024 від відповідача - Військової частини НОМЕР_1 до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви у даній справі без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2019, Позивача було виключено зі списків особового складу частин та всіх видів забезпечення. Позивач із даним наказом погодилась та, станом на теперішній час, відомостей щодо його оскарження немає. В силу приписів ч.5 ст.122 КАС України, спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк. Однак, ОСОБА_1 звернулась із цим позовом до адміністративного суду для вирішення спору, який пов`язаний із проходженням публічної служби лише через 4 роки. Позивач не вказала жодної причини, яка їй перешкоджала подати позов у період з 01.11.2019 по 01.12.2019, тобто в місячний строк з того моменту, коли Позивач була виключена із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 і всіх видів забезпечення та дізналась про порушення своїх прав.

Розглянувши клопотання відповідача, суд вважає його необґрунтованим, у зв`язку із чим вбачає підстави для відмови у його задоволенні виходячи з наступного.

Строки звернення до суду з адміністративним позовом передбачено у ст.122 КАС України.

При цьому, положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, частиною другою якої (в редакції, яка набула чинності з 19 липня 2022 року) установлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Як визначено п.8 ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

В силу вимог ч.ч. 3, 4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, залишення позову без розгляду можливе виключно у разі, якщо позивачем пропущено встановлений законом строк для звернення до суду, не доведено поважності причин пропуску такого строку.

Втім, у спірному випадку, на переконання суду, підстави для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 відсутні, оскільки, як було встановлено судом під час вирішення питання про відкриття провадження у даній справі, цей позов подано з дотриманням встановленого законом строку.

Суд зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин (з 01.01.206 по 28.02.2018), а так само і на момент виключення позивачки із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (01.11.2019), частина другої статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

Разом з цим, суд зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 3 КАС України закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на вказане, суд вважає, що позивачем не пропущено строк для звернення до суду з цим позовом.

Висновок суду з приводу строку для звернення до суду з цим позовом узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною зокрема у постанові від 19.01.2023 у справі №460/17052/21, та інш.

Враховуючи наведене, виходячи з системного аналізу чинного законодавства, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, ст.ст. 1 та 12 Закону України Про оплату праці, правових висновків Конституційного Суду України, викладених в рішенні № 8-рп/2013 від 15.10.2013 р., у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто уcіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснено роботодавцем нарахування таких виплат.

Враховуючи зазначене, в сукупності, на думку суду, наведені відповідачем обґрунтування є помилковими, відтак, зважаючи на недоведеність відповідача пропуску строку звернення позивачем з даним позовом до суду, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача у справі Військової частини НОМЕР_1 про залишення без розгляду позовної заяви у справі №420/26338/24.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст.256 КАС України, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА