Справа № 240/27361/23
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/27361/23

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не виплатити компенсації втрати частини грошового доходу, у зв`язку з порушенням термінів виплати додаткової пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів за період з 07.08.2020 до 30.06.2023, у зв`язку з порушенням термінів виплати додаткової пенсії нарахованої за судовим рішенням за період з 17.07.2018 по 03.09.2018, 29.06.2019 по 30.09.2019, 30.06.2022 по 31.08.2022.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачем на виконання рішення суду здійснено йому перерахунок пенсії з 17.07.2018 по 03.09.2018, 29.06.2019 по 30.09.2019, 30.06.2022 по 31.08.2022 у справі №240/3483/19. Позивач зазначає, що відповідач хоча і провів перерахунок та виплату належної позивачу доплати до пенсії, однак заборгованість сплатив лише у липні 2023 року, тобто з порушенням строків виплати, у зв`язку з чим просить зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу суму компенсації у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

06.11.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов вх. №74067/23 відповідно до змісту якого відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні за безпідставністю. В обґрунтування заперечень зазначив, що позивачу дійсно на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 у справі №240/3483/19 за період з 17.07.2018 по 03.09.2018, 29.06.2019 по 30.09.2019, 30.06.2022 по 31.08.2022 був проведений перерахунок відповідних пенсійних виплат. Така виплата на виконання судового рішення мала разовий характер, а тому не підлягає компенсації.

16.11.2023 на адресу суду надійшла від позивача відповідь на відзив вх. №77266/23 в якій позивач проти доводів відзиву заперечує, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві та у цій відповіді.

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи 2-ї категорії, що підтверджується виданим йому посвідченням (а.с.6) та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 у справі №240/3483/19, позов задоволено, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік) (а.с.7-10).

На виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 відповідачем здійснено перерахунок пенсії за період з 17.07.2018 по 03.09.2018, 29.06.2019 по 30.09.2019, 30.06.2022 по 31.08.2022 та перераховано на картковий рахунок позивача суму в розмірі 63610,53 грн.

Дані грошові кошти перераховані на виконання рішення суду у справі №240/3483/19 на картковий рахунок 20.07.2023, що не заперечується відповідачем у відзиві на адміністративний позов (на звороті а.с.19).

Оскільки вказана сума коштів була виплачена позивачу без врахування компенсації втрати частини грошових доходів (частини пенсії) у зв`язку з порушенням строків її виплати, то позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив провести розрахунок та виплатити йому компенсацію втрати частини доходу (пенсії) у зв`язку з порушенням строків виплати підвищення до пенсії згідно судового рішення №240/3483/19 (а.с.13).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 29.08.2023 №29668-28859/Б-02/8-0600/23 позивачу було повідомлено про виконання судового рішення у справі №240/3483/19, стосовно виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати частини пенсії згідно судового рішення №240/3483/19 у листі відповідача зазначено, що така виплата має разовий характер та здійснюється в результаті наявності відповідного фінансування та не підлягає компенсації (а.с.14).

З такими діями відповідача позивач не погоджується, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та перевіряючи дії відповідача на відповідність частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та наявність права у позивача на проведення доплати до пенсії та виплати компенсації втрати частини доходів, суд зазначає наступне.

20.07.2023 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 у справі №240/3483/19 відповідачем виконано, позивачу перераховано на картковий рахунок грошові кошти у сумі 63610,53 грн, вказана сума зарахована на картковий рахунок позивача 20.07.2023, що відповідачем не заперечується (на звороті а.с.19).

Отже, належними письмовими доказами у справі підтверджено, що заборгованість на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 у справі №240/3483/19 у сумі 63610,53 грн виплачена у повному обсязі.

Виплата компенсації позивачу за вказаним рішенням не нараховувалась та не проводилась.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Тобто, право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Відповідно частини першої статті 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Частиною 2 статті 2 Закону №2050-ІІІ, у редакції, що була чинною до 26.02.2021, під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

З 26.02.2021 набрав чинності абзац другий частини 2 статті 2 Закону №2050-ІІІ в редакції Закону №1214-IX від 04.02.2021, згідно з яким під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).

Отже, Закон №2050-ІІІ станом на час коли відбулося нарахування і виплата позивачу заборгованості, відносив підвищення до пенсії до грошових доходів за затримку виплати яких нараховується компенсація.

Статтею 3 Закону №2050-ІІІ визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Таким чином, вимоги вказаного закону встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, дається визначення поняття "доходи" для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

Згідно з статтею 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 (далі - Порядок №159) визначено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, як, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Таким чином, основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Відтак, Закон №2050-ІІІ пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.

Тобто, пункти 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Згідно з пунктом 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Водночас, слід зауважити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Положеннями статті 55 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-XII) передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Тобто, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ, статтею 55 Закону №2262-XII та Порядком №159 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 20.02.2018 у справі №336/4675/17, від 05.10.2018 у справі №162/787/16-а.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Із матеріалів справи встановлено, що нарахування та виплата позивачу пенсії відбулась на підставі відповідного розрахунку ГУ ПФУ в Житомирській області на виконання судового рішення за період з 17.07.2018 по 03.09.2018, 29.06.2019 по 30.09.2019, 30.06.2022 по 31.08.2022 (вказане сторонами не заперечується).

Отже, несвоєчасне нарахування суми відбулось з вини органу, що призначає і виплачує пенсію.

Крім того, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами виплата коштів позивачу здійснена Пенсійним органом 20.07.2023, про що зазначено у відзиві (на звороті а.с.19).

Оскільки у ході розгляду справи підтверджено наявність права позивача на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів за період з 17.07.2018 по 03.09.2018, 29.06.2019 по 30.09.2019, 30.06.2022 по 31.08.2022 до дня проведення фактичного розрахунку з позивачем та встановлено протиправність дій відповідача щодо такої невиплати, суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів за період з 17.07.2018 по 03.09.2018, 29.06.2019 по 30.09.2019, 30.06.2022 по 31.08.2022, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору та не поніс судових витрат, тому суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованого підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру за період з 17.07.2018 по день фактичної виплати нарахованого підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру - 20.07.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованого підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру за період з 17.07.2018 по 03.09.2018, 29.06.2019 по 30.09.2019, 30.06.2022 по 31.08.2022 по день фактичної виплати нарахованого підвищення до пенсії непрацюючому пенсіонеру - 20.07.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін

20.11.24