Справа № 640/9587/21
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

18 листопада 2024 року 640/9587/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

у квітні 2021 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 до з позовом до Офісу Генерального прокурора.

Просила суд стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.09.2017 по 15.01.2020 з урахуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу відповідно до довідки № 21-1009зп від 10.08.2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 24.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, а також письмові пояснення, від позивача - відповідь на відзив та письмові пояснення.

На виконання положень пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2825-ІХ, Окружним адміністративним судом міста Києва скеровано за належністю матеріали цієї справи до Київського окружного адміністративного суду.

За результатом автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Скрипці І.М.

Ухвалою суду від 19.02.2024 цю справу прийнято до провадження суддею Скрипкою І.М., вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Ухвалою від 18.11.2024 відмовлено у задоволенні заяви про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що зверталася із позовом до відповідача про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який було задоволено частково. При цьому, при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу судами враховувалася довідка про середню заробітну плату за два останні місяці перед її звільненням, яке мало місце у січні 2017 року. Звертала увагу, що у вересні 2017 року прокурорам і слідчим прокуратури було підвищено посадові оклади, що не враховувалося у відповідній довідці і при стягненні середнього заробітку.

Відповідач проти позову заперечував, надіслав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що у межах розгляду справи про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку судами встановлено розмір останнього (середньої заробітної плати). Наголошував, що подання позову у випадку, який розглядається, фактично свідчить про незгоду позивача із здійсненими у справі №826/1799/17 розрахунками середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Звертав увагу, що розрахунок відповідного середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100. Також просив закрити провадження у справі, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого спору і між тими самими сторонами, а підстави цього спору зводяться до неправильності проведеного судом розрахунку середнього заробітку.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначила, що у позові ставить питання про стягнення середнього заробітку з урахуванням коефіцієнту підвищення посадового окладу з моменту такого підвищення до постановлення рішення судом першої інстанції, а не з моменту звільнення чи набрання судовим рішенням законної сили.

Також у письмових поясненнях позивач вказала, що не заперечує факт виконання судового рішення у справі №826/1799/17, а оспорює саме розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу; пояснила, що, на її думку, Офіс Генерального прокурора при розгляді справи №826/1799/17 приховав факт збільшення розміру посадових окладів працівників прокуратури після її звільнення та надав довідку про середньоденну заробітну плату, що містить недостовірні дані.

Розглянувши подані представниками сторін документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.01.2020 у справі №826/1799/17 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури України від 19.01.2017 №41-ц про звільнення позивача з посади начальника управління організації прийому громадян та розгляду звернень Генеральної прокуратури України та з органів прокуратури у зв`язку з припиненням трудового договору відповідно до п. 7-2 ст. 36 КЗпП України; зобов`язано Генеральну прокуратуру України поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління організації прийому громадян та розгляду звернень Генеральної прокуратури України та в органах прокуратури; стягнуто з Генеральної прокуратури України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 378 796 гривень 42 коп.

Також допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 10 663 гривень 19 копійок.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.01.2020 - змінено, викладено пункт 4 резолютивної частини наступним чином: «Стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 377 780,88 (триста сімдесят сім тисяч сімсот вісімдесят) гривень 88 коп». У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у справі №826/1799/17 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.01.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 змінено, в частині мотивів, виклавши їх у редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.01.2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 - залишено без змін.

При цьому, питання розміру середнього заробітку визначено судом апеляційної інстанції і залишено без змін Верховним Судом.

Так, у справі №826/1799/17 Шостий апеляційний адміністративний суд зазначив, що визначення суми заробітної плати за час вимушеного прогулу, що підлягає виплаті особі, поновленій на роботі, то вона має визначатися згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, на підставі довідки від 18 квітня 2017 року №18-361зп, копія якої наявна в матеріалах справи.

Також, такий суд встановив, що згідно з вказаною довідкою середня заробітна плата, яка належить до виплати після обов`язкових відрахувань становить 10 663,19 грн. Виходячи з цього, середньоденний заробіток позивача становив 10663,19 грн./21 робочий день = 507,77 грн.

З`ясував цей суд і те, що з урахуванням листів Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік», «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2018 рік», «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2019 рік», «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік» кількість робочих днів за час вимушеного прогулу позивача за 2017 рік складає - 236 днів, за 2018 рік - 250 днів, за 2019 рік - 249 днів, за 2020 рік - 9 днів.

Констатовано, що загальна кількість днів вимушеного прогулу позивача - 744.

Тому суд апеляційної інстанції визначив середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 20 січня 2017 року по 15 січня 2020 року у 377 780,88 грн.

Представником відповідача надані суду засвідчені копії платіжних доручень №1914 від 03.07.2020, №1915 від 03.07.2020, №1916 від 03.07.2020 (а.с.47-49), з яких вбачається, що присуджену суму середнього заробітку за час вимушеного перераховано ОСОБА_1 .

Також суд звертає увагу на те, що за змістом пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи із виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, а не з виплат, які мають місце після звільнення.

Більше того, у межах розгляду справи №826/1799/17 вже встановлено розмір середньоденного заробітку ОСОБА_1 та стягнуто на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу із визначенням відповідної суми; відповідне судове рішення набрало законної сили. Отже, звернення із цим позовом фактично є незгодою позивача із проведеними судом розрахунками середнього заробітку за час вимушеного прогулу в частині нарахованої суми і спрямоване на перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у непередбачений процесуальним законом спосіб.

За правилами частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За положеннями статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Як закріплено у статті 370 цього ж кодексу судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За нормами пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого спору і між тими самим сторонами (Офіс Генерального прокурора є правонаступником Генеральної прокуратури України), а підстави позову у справі №640/9587/21 фактично зводяться до неправильності проведеного судом у справі №826/1799/17 розрахунку середнього заробітку, то у випадку, який розглядається, - наявні підстави для закриття провадження у справі згідно пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Подібний правовий висновок міститься і у постанові Верховного Суду у справі №640/7614/20.

Керуючись статтями 2, 4, 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 238, 242-246, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Провадження у справі №640/9587/21 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу - закрити.

2. Копію ухвали видати (надіслати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Суддя Скрипка І.М.