Справа № 457/1417/24
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2024-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/1417/24
провадження №2-а/457/17/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого - судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Ярова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, поліцейського відділу поліції №2 (м. Трускавець) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Хоньківа Івана Івановича про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, поліцейського відділу поліції №2 (м. Трускавець) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Хоньківа Івана Івановича про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Позов мотивований тим, що постановою серії ЕНА № 2697274 від 27.07.2024 поліцейського відділення поліції №2 Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області Хоньківа І.І., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 27.07.2024 о 23.23 позивачка рухалась в м. Трускавець по вул. І. Мазепи в темну пору доби без ближнього світла фар, чим порушила п. 31.4.7.ї ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.121 КУпАП. Відповідно до п. 31.4.7. ї ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей: відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил. Однак, зазначає, що транспортний засіб Nissan Rogue, НОМЕР_1 , який і вказаний в оскаржуваній постанові, не перевозив великоваговий, великогабаритний чи небезпечний вантаж, та не може вважатись таким, що підпадає під дію п. 22 КУпАП за своїми технічними характеристиками. Крім того, будь-яких несправностей освітлення автомобіль не мав, при спілкуванні з представником поліції мови про несправності взагалі не йшло. Ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Тобто, об?єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, складає керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів. В той же час, у фабулі викладеного в оскаржуваній постанові правопорушення відповідачем не зазначено що транспортний засіб ОСОБА_1 має будь-які несправності зовнішніх світових приладів, як і інші несправності, які б забороняли їй експлуатацію автомобіля, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів. Також не зазначено що автомобіль перевозив будь-який вантаж. Разом з цим, у фабулі викладеного в оскаржуваній постанові правопорушення відповідачем зазначено, що автомобіль в темну пору доби рухався без ближнього світла фар, а такі дії кваліфікуються за п. 19.1 ПДР, відповідальність за що передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП. Таким чином, відповідач не вірно кваліфікував дії, описані в фабулі оскаржуваної постанови. Окрім цього вказує, що поліційським не було дотримано встановленого законом порядку її винесення. А тому вважає таку постанову незаконною та така що підлягає скасуванню.

Позивач у судове засідання не з`явилася однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги просить задоволити.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, відзив на позов до суду не подавали, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено судом, відповідно до постанови серії EНА № 2697274 від 27 липня 2024 року, винесеної поліцейським відділення поліції №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Хоньків І.І., ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_2 , 27 липня 2024 року о 23 год. 23 хв. у м. Трускавець по вул. Мазепи, 38 в темну пору доби рухалася без ближнього світла фар, чим порушила п.31.4.7.ї ПДР України порушення експлуатації транспортних засобів, відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж.

На підставі наведеного, відповідачем визнано позивача ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Як визначено положеннями статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР).

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частина 1статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темноїпори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил,норм і стандартів, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 31.4.7.ї в Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.

Згідно вимог статті 247 КУПАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, з позовної заяви вбачається, що позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України та вказує, що не вчиняла адміністративного правопорушення та разом з тим не погодившись із таким рішенням, позивачка оскаржила постанову серія EНА № 2697274, мотивуючи тим, що адміністративного правопорушення вказаного в оскаржуваній поставі не вчиняла, та пункт правил дорожнього руху, на який в оскаржуваній постанові вказав поліцейський, що виносив таку постанову, стосується виключно транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, посилань на невідповідність іншим правилам, нормами і стандартам оскаржувана постанова не містить.

Крім того, позивачка вказує на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення поліцейським не проводився, та було порушено процедуру передбачену нормами чинного законодавства.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що посилання в спірній постанові на пункт 31.4.7.ї ПДР України є необґрунтованим, оскільки такий пункт забороняє експлуатацію транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, в якому відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі. Проте, позивачка керувала легковим автомобілем марки «Nissan Rogue» д.н.з. НОМЕР_2 .

Натомість відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзиву та будь-яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надали, тобто не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення стороною відповідача, не надано суду будь-яких інших належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених у постанові.

При цьому, відповідно до ст.77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, не було надано суду матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст.73,74 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація, тощо).

Наявність лише постанови про притягнення до відповідальності не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

На підставі наведеного, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Виходячи з наведенного вище, враховуючи позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 337/3389/16-а(2-а/337/154/2016 адміністративне провадження №К/9901/29775/18, викладену у постанові від 30 травня 2018 року, суд приходить до висновку що оскаржувана постанова складена з порушенням норм ст. 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню.

При цьому, провадження у справі про адміністративне правопорушення, слід закрити.

Керуючись статтями 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2697274 від 27 липня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому ст.ст. 288, 297 КАС України.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідачі: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: м. Львів, пл.Генерала Григоренка, 3, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108833;

поліцейський відділення поліції №2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області Хоньків Іван Іванович, адреса: Львівська область, м.Трускавець, вул.Мазепи,19А.

Суддя: В. І. Марчук