Справа № 200/6316/24
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року Справа№200/6316/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Стойки В.В. розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 Під`їзд, 2 поверх, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії незалежно від віку за заявою від 06.08.2024 року відповідно до частини 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 06.08.2024 року про призначення пенсії за віком застосувавши при призначенні пенсії ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-УІ від 02.09.2008 року з урахуванням періодів роботи з 01.09.2006 року по 30.03.2007 року на підприємстві ТОВ «Доншахтоспецстрой», з 13.04.2007 року по 01.02.2008 року на підприємстві ОАО «Донецк шахтострой», з 06.02.2008 року по 02.07.2008 року на підприємстві ШУ Трест «Донецкшахтострой», з 11.07.2008 року по 17.11.2008 року на підприємстві ТОВ ПКФ «Горізонт-2008», з 05.12.2008 року по 07.06.2009 року, з 01.12.2014 року по 23.12.2014 року, з 21.01.2015 року по 17.02.2015 року на підприємстві ДП «Селидіввугілля» ВП шахта «Котляревська», з 07.11.2018 року по 05.08.2019 року на підприємстві ТОВ «Укрцентраль», з 01.04.2020 року по 15.05.2020 року на підприємстві ДП «Селидіввугілля» ВП шахта «Україна» за списком робіт і професій, затвердженим постановою КМУ від 31.03.1994 року №202 та від 24 червня 2016 р. № 461, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.08.2024 року позивач звернувся до установи ПФУ із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням від 15.08.2024 року № 35 відповідач відмовив в призначенні пенсії через відсутність необхідного, на думку відповідача, пільгового стажу.

Позивач наголошує, що кількість страхового та пільгового стажу є достатньою; просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 16.09.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 06.08.2024 року звернувся органу ПФУ із заявою про призначення пенсії.

Згідно трудової книжки позивача НОМЕР_2 (в частині спірних періодів) позивач працював:

з 01.09.2006 року по 30.03.2007 року на підприємстві ТОВ «Доншахтоспецстрой» підземним прохідником з повним робочім днем в шахті;

з 13.04.2007 року по 01.02.2008 року на підприємстві ОАО «Донецк шахтострой» прохідником;

з 06.02.2008 року по 02.07.2008 року на підприємстві ШУ Трест «Донецкшахтострой» підземним прохідником з повним робочім днем в шахті;

з 11.07.2008 року по 17.11.2008 року на підприємстві ТОВ ПКФ «Горізонт-2008» підземним прохідником з повним робочім днем в шахті;

з 05.12.2008 року по 07.06.2009 року підземним прохідником з повним робочім днем в шахті;

з 01.12.2014 року по 23.12.2014 року та з 21.01.2015 року по 17.02.2015 року (які входять в період з 17.01.2012 по 19.03.2015) машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочім днем в шахті на підприємстві ДП «Селидіввугілля» ВП шахта «Котляревська»;

з 07.11.2018 року по 05.08.2019 року на підприємстві ТОВ «Укрцентраль» машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочім днем в шахті;

з 03.09.2019 року (куди входить спірний період з 01.04.2020 року по 15.05.2020 року) по теперішній час підземним прохідником з повним робочім днем в шахті на підприємстві ДП «Селидіввугілля» ВП шахта «Україна».

Згідно довідки ДП «Селидіввугілля» ВП шахта «Україна» № 11067 від 05.08.2024 року про відтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тому числі позивач знаходився у відпустках без збереження заробіної плати в загальній кількості в 2017 році 3 дні, в 2018 році 13 днів, 2019 році 2 дні, 2020 році 9 днів, голодний бунт 2018 рік 5 днів, карантин у 2020 році в спірний період з 01.04.2020 року по 15.05.2020 року 35 днів.

Відповідно довідки ДП «Селидіввугілля» ВП шахта «Котляревська» № 04-14/544 від 12.03.2024 року про відтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тому числі позивач знаходився у відпустках без збереження заробіної плати в загальній кількості в 2014 році 12 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.08.2024 року № 35 в задоволенні заяви про призначення пенсії відмовлено, зазначено, що пільговий стаж особи по ст. 114 п. 3 (пос. № 202) становить 21 рік, 1 місяць, 18 днів; необхідний пільговий стаж ст. 114 п. 3 (пос. № 202) становить 25 років; стаж провідних професій становить 14 років 10 місяців 16 днів; необхідний стаж 20 років.

Згідно довідки форми РС-право спірні періоди не обраховані відповідачем в пільговий стаж.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

На підставі частин першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Як визначено частиною першою статті 24 Закону № 1058-IVстраховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Постанова № 202).

Відповідно до п. І Постанови № 202, до списку робіт і професій відносяться усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Також відповідно Постанови КМУ від 24 червня 2016 р. № 461 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Визначено, що до Списку 1 відносяться працівники зайняті повний робочий день на підземних роботах; які обслуговують працівників, зайнятих на підземних роботах (медперсонал підземних пунктів охорони здоров`я, працівники підземного телефонного зв`язку тощо).

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Стаття 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлює, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вже було зазначено вище, згідно трудової книжки позивач працював з 01.09.2006 року по 30.03.2007 року - підземним прохідником з повним робочім днем в шахті; з 13.04.2007 року по 01.02.2008 року прохідником; з 06.02.2008 року по 02.07.2008 року - підземним прохідником з повним робочім днем в шахті; з 11.07.2008 року по 17.11.2008 року підземним прохідником з повним робочім днем в шахті; з 05.12.2008 року по 07.06.2009 року підземним прохідником з повним робочім днем в шахті; з 01.12.2014 року по 23.12.2014 року та з 21.01.2015 року по 17.02.2015 року машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочім днем в шахті; з 07.11.2018 року по 05.08.2019 року» машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочім днем в шахті; з 01.04.2020 року по 15.05.2020 року підземним прохідником з повним робочім днем в шахті.

Тобто всі вказані періоди підтверджуються трудової книжкою, як такі, що здійснювалися під землею та повний робочій день.

Відтак періоди з з 01.09.2006 року по 30.03.2007 року, з 13.04.2007 року по 01.02.2008 року, з 06.02.2008 року по 02.07.2008 року, з 11.07.2008 року по 17.11.2008 року, з 05.12.2008 року по 07.06.2009 року, з 01.12.2014 року по 23.12.2014 року, з 21.01.2015 року по 17.02.2015 року, з 07.11.2018 року по 05.08.2019 року, з 01.04.2020 року по 15.05.2020 року повинні бути зарахованими до пільгового стажу позивача.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 року №713/039/161-16 періоди, зокрема відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Однак, відповідач жодним чином не з`ясував чи пов`язані зазначені періоди знаходження позивача у відпустках без збереження заробітної плати з виробничою необхідністю. Крім цього суд зауважує, що зазначені періоди перебування позивача у відбустках без збереження заробітної плати не перевищують одного місяця в календарному році.

Вказані висновки також стосуються і перебування підприємства на карантині, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Щодо страйку.

Відповідно до ст. 27 Закону України від 03.03.1998 №137/98-ВР "Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)" (далі - Закон №137/98-ВР), участь у страйку працівників, за винятком страйків, визнаних судом незаконними, не розглядається як порушення трудової дисципліни і не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 18 Закону України "Про порядок вирішення колективних трудових спорів" визначено, що відповідно до статті 44 Конституції України ті, хто працює, мають право на страйк для захисту своїх економічних і соціальних інтересів.

Порядок здійснення права на страйк встановлюється цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону №137/98-ВР, організація страйку, визнаного судом незаконним, або участь у ньому є порушенням трудової дисципліни. Час страйку працівникам, які беруть у ньому участь, не оплачується. Час участі працівника у страйку, що визнаний судом незаконним, не зараховується до загального і безперервного трудового стажу.

З аналізу наведених норм вбачається, що перебування у страйках не зараховується, зокрема до пільгового стажу у разі визнання такого страйку судом незаконним. Тобто, зазначеними нормами передбачено гарантії щодо зарахування до трудового та спеціального стажу працівника, часу його участі у страйку.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, яка викладена в ухвалі від 05 червня 2013 року К/9991/14946/11.

Суд зазначає, що жодних доказів прийняття позивачем участі у страйку/стайках, визнаних незаконними у судовому порядку, відповідачем суду не надано. Крім того, суд зазначає, що спірне рішення також не містить у собі жодних посилань на такі обставини та докази, які їх підтверджують, їх дослідження, а також жодної правової оцінки з цього приводу.

На підставі вкзазаного суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.08.2024 року № 35 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до частини 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним та підлягає скасуванню.

Також суд зобов`язує Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 06.08.2024 року про призначення пенсії відповідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням періодів пільгового стажу з 01.09.2006 року по 30.03.2007 року, з 13.04.2007 року по 01.02.2008 року, з 06.02.2008 року по 02.07.2008 року, з 11.07.2008 року по 17.11.2008 року, з 05.12.2008 року по 07.06.2009 року, з 01.12.2014 року по 23.12.2014 року, з 21.01.2015 року по 17.02.2015 року, з 07.11.2018 року по 05.08.2019 року, з 01.04.2020 року по 15.05.2020 року.

Щодо позовної вимоги про призначення пенсії з урахуванням статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці».

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" (далі - Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до статті 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Таким чином, необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом № 345-VI є зайнятість на підземних роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Пенсійним органом визнаний пільговий стаж особи по ст. 114 п. 3 (пос. № 202) становить 21 рік, 1 місяць, 18 днів; необхідний пільговий стаж ст. 114 п. 3 (пос. № 202) становить 25 років; стаж провідних професій становить 14 років 10 місяців 16 днів; необхідний стаж 20 років.

Враховуючи, що судом встановлена протиправність незарахування відповідачем вищезазначених періодів до пільгового стажу також і за постановою № 202, в сукупності стаж роботи позивача за професією прохідник, яка відноситься до робіт і професій, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, дорювнює більш ніж 15 років.

Відтак позовні вимоги у вказаній частині також підлягають задоволенню.

При цьому суд вважає, що зазначений вище спосіб захисту прав є достатнім та належним в розумінні КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у вказаний вище спосіб.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи вказане, суд вважає за належне стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1211, 20грн.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 Під`їзд, 2 поверх, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.08.2024 року № 35 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до частини 3 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 06.08.2024 року про призначення пенсії відповідно ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI "Про підвищення престижності шахтарської праці" з урахуванням періодів пільгового стажу з 01.09.2006 року по 30.03.2007 року, з 13.04.2007 року по 01.02.2008 року, з 06.02.2008 року по 02.07.2008 року, з 11.07.2008 року по 17.11.2008 року, з 05.12.2008 року по 07.06.2009 року, з 01.12.2014 року по 23.12.2014 року, з 21.01.2015 року по 17.02.2015 року, з 07.11.2018 року по 05.08.2019 року, з 01.04.2020 року по 15.05.2020 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 Під`їзд, 2 поверх, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1211 грн. 20коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів.

Суддя В.В. Стойка