Справа № 420/33452/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови ВП №69080985 від 24.10.2024 року про накладення штрафу в розмірі 1700 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №69080985 від 27.07.2022 з примусового виконання виконавчого листа №522/97/20, виданого 15.06.2021 Приморським районним судом м Одеси про зобов`язання ОСОБА_1 повернути неповнолітню доньку ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця постійного проживання в АДРЕСА_1 . Позивачка вказує, що за повторне невиконання рішення суду відповідачем винесено оскаржувану постанову. Однак, позивачка не погоджується із накладенням на неї штрафу за повторне невиконання рішення суду. Зазначає, що має намір його виконати добровільно, однак є певні перешкоди для його виконання.

Ухвалою від 04.11.2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.11.2024 року о 14:00 год. Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №69080985.

У судове засідання, призначене на 13.11.2024 року о 14:00 год., учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст.268 КАС України.

У позовній заяві позивач просила розглядати справу за її відсутності.

13.11.2024 року представник відповідача подав заяву про розгляд справи у письмовому провадженні.

Частиною 3 ст.268 КАС України визначено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в порядку письмового провадження.

12.11.2024 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, зокрема, таке.

Позивачка, належним чином повідомлена про свій обов`язок щодо здійснення дій, направлених на виконання рішення суду, не виконує його без поважних причин. Відтак, судове рішення умисно, безпідставно та протиправно не виконується протягом тривалого часу, понад два роки. 18.10.2023 державним виконавцем на підставі статей 63, 75 Закону №1404-VІІІ прийнято постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 1700 грн. та зазначено вимогу державного виконавця щодо необхідності виконання рішення суду протягом десяти робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. 25.10.2023 керуючись статтею 19 Закону засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_2 , надіслано виклик державного виконавця, яким зобов`язано останню з`явитись до виконавця 31.10.2023 об 11:00 год., для надання пояснень з приводу невиконання рішення суду. 30.10.2023 державним виконавцем складено вимогу, якою ОСОБА_1 зобов`язано виконати рішення суду та 03.11.2023 о 14:00 год. бути присутньою за адресою: АДРЕСА_2 при проведенні виконавчих дій щодо перевірки виконання рішення суду. Зазначену вимогу 30.10.2023 за вих. №03.01-26590 рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення надіслано на адресу боржника, вказану у виконавчому документі. 03.11.2023 державним виконавцем у заздалегідь визначений вищезазначеною вимогою виконавця час та місце в присутності стягувача, представника органу опіки та піклування здійснено перевірку виконання ОСОБА_1 рішення суду, під час якої ОСОБА_1 та неповнолітню дитину ОСОБА_2 не виявлено, двері квартири ніхто не відчинив. 03.11.2023 в ході здійснення перевірки щодо виконання боржником рішення суду, державним виконавцем встановлено факт повторного невиконання рішення суду без поважних причин, про що складено відповідний акт. 03.11.2023 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 3400 грн.

Також відповідач зазначив, що в подальшому, рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/28827/23 від 30.11.2023 визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.10.2023 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 1700,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду №522/97/20, прийняту у межах виконавчого провадження №69080985 з примусового виконання виконавчого листа №522/97/20, виданого 15.06.2021 року Приморським районним судом м. Одеси, про зобов`язання ОСОБА_1 повернути неповнолітню доньку ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 до місця постійного проживання в АДРЕСА_3 . У разі відмови добровільно повернути дитину ОСОБА_3 , зобов`язати ОСОБА_1 передати дитину батькові ОСОБА_4 для забезпечення повернення дитини на територію Республіки Польща.

Одеський окружний адміністративний суд, скасовуючи постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 1700 грн, встановив наявні на той час обставини, які створювали об`єктивні перешкоди для виконання виконавчого документу, а саме: 09.10.2023 боржниця звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про відстрочення виконання рішення суду, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2023 відкрито провадження за скаргою боржника на неправомірні дії старшого державного виконавця, та 03.10.2023 року боржниця звернулась до Одеського апеляційного суду із заявою про роз`яснення рішення суду у справі № 522/97/20 в частині його виконання.

Відповідач вказав, що станом на момент винесення оскаржуваної в даній справі постанови про накладення штрафу ВП № 69080985 від 24.10.2024, ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.11.2023 по справі № 522/97/20 у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду від 25 лютого 2021 року відмовлено. Ухвалою від 28.11.2023 по справі № 522/97/20 у задоволенні скарги на неправомірні дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. відмовлено у повному обсязі. Ухвалою від 26.04.2024 по справі № 522/97/20 заяву боржника від 09.10.2023 року про відстрочення виконання рішення суду залишено без розгляду. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2024 року подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. про оголошення розшуку неповнолітньої дитини ОСОБА_5 задоволено. Подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 та неповнолітньої дитини ОСОБА_5 задоволено. Оголошено розшук боржника ОСОБА_1 . Оголошено розшук неповнолітньої дитини ОСОБА_5 . 11.09.2024 державним виконавецем виходом за адресою, вказаною у виконавчому документі, ОСОБА_1 та неповнолітню дитину ОСОБА_2 не виявлено. Двері квартири на дзвін та стук не відчинили, про що складено акт державного виконавця. 11.09.2024 державним виконавцем виходом за адресою, що встановлено відповідно до відповіді ДМС України, а саме: АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 та неповнолітню дитину ОСОБА_2 не виявлено. Двері квартири на дзвін та стук не відчиняють, про що складено акт державного виконавця. 19.09.2024 у зв`язку з невиконанням рішення суду та з метою перевірки виконання боржником вимог виконавчого документа, державним виконавцем складено вимогу виконавця, якою зобов`язано ОСОБА_1 виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та невідкладно повідомити про виконання відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з наданням відповідних підтверджуючих документів. Постановою Одеського апеляційного суду від 03.10.2024 по справі №522/97/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2024 року залишено без змін.

16.10.2024 Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №522/97/20 постановлено ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року в справі за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти Василя Ігоровича про оголошення розшуку дитини, подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти Василя Ігоровича про оголошення розшуку боржника та неповнолітньої дитини в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання незаконним утримання дитини на території України та повернення її за постійним місцем проживання.

За викладених обставин, відповідач вважав, що усі перешкоди для виконання рішення суду усунуто, та поважних причин для його невиконання боржником немає, тому просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що у провадженні Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №69080985 з примусового виконання виконавчого листа №522/97/20, виданого 15.06.2021 року Приморським районним судом м. Одеси, про зобов`язання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ) повернути неповнолітню доньку ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 до місця постійного проживання в АДРЕСА_3 . У разі відмови добровільно повернути дитину ОСОБА_2 , зобов`язати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ) передати дитину батькові ОСОБА_4 для забезпечення повернення дитини на територію Республіки Польща.

Отже, позивачка є боржником у виконавчому проваджені №69080985.

21.09.2023 року позивачка отримала вимогу державного виконавця, в якій зазначено, що вона повинна у 5-денний строк з дня отримання цієї вимоги повернути неповнолітню доньку ОСОБА_2 до місця постійного проживання в АДРЕСА_3 .

25.09.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з клопотанням про відкладення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №69080985 на час розгляду заяви про роз`яснення рішення суду Приморським районним судом м. Одеси.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_1 має намір добровільно виконати рішення суду, проте є ряд факторів, що унеможливлюють негайне виконання рішення, крім того, не зрозуміло спосіб його виконання, з огляду на що вона звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із заявою роз`яснення рішення суду у справі №522/97/20, в частині його виконання.

28.09.2023 року через мобільний застосунок «ДІЯ» ОСОБА_1 отримала Вимогу державного виконавця, в якій зазначено:

« 18 жовтня 2023 року о 12 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 державним виконавцем буде проводитись перевірка виконання боржником виконавчого документу № 522/97/20, виданого 15.06.2021 Приморським районним судом м. Одеси, яким зобов`язано ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ) повернути неповнолітню доньку ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 до місця постійного проживання в АДРЕСА_3 . У разі відмови добровільно повернути дитину ОСОБА_2 , зобов`язати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ) передати дитину батькові ОСОБА_4 для забезпечення повернення дитини на територію Республіки Польща. Зобов`язую ОСОБА_1 виконати рішення суду та 18 жовтня 2023 року о 12 год. 00 хв. бути присутньою за адресою: АДРЕСА_2 , при проведенні виконавчих дій щодо перевірки виконання рішення суду. Зобов`язую ОСОБА_6 бути присутнім 18 жовтня 2023 року о 12 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , при проведенні виконавчих дій щодо перевірки виконання боржником рішення суду.».

18.10.2023 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду №522/97/20 у розмірі 1700 грн.

23.10.2023 року позивачка оскаржила постанову про накладення штрафу від 18.10.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 року у справі № 420/28827/23, залишеним в без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2024 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.10.2023 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 1700, 00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду №522/97/20, прийняту у межах виконавчого провадження №69080985 з примусового виконання виконавчого листа №522/97/20, виданого 15.06.2021 року Приморським районним судом м. Одеси, про зобов`язання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ) повернути неповнолітню доньку ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 до місця постійного проживання в АДРЕСА_3 . У разі відмови добровільно повернути дитину ОСОБА_2 , зобов`язати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ) передати дитину батькові ОСОБА_4 для забезпечення повернення дитини на територію Республіки Польща.

Задовольняючи позовні вимоги про скасування постанови від 18.10.2023 року про накладення штрафу на позивачку суд зазначив, що обставини, на які посилається позивачка, в своїй сукупності свідчать, що невиконання судового рішення у справі №522/97/20 станом на 18.10.2023 року не зумовлено недбалістю позивача чи неналежним виконанням своїх обов`язків. Тобто, факт невиконання рішення суду без поважних причин станом на 18.10.2023 року був відсутній.

30.10.2023 року вимогою виконавця зобов`язано боржницю виконати рішення суду та 03.11.2023 року о 14.00 год. бути присутньою за адресою: АДРЕСА_2 , при проведенні виконавчих дій щодо перевірки виконання рішення суду.

30.10.2023 року позивачка звернулась із поясненнями до відповідача, у яких повідомила, що вона звернулась до виконавчої служби із клопотанням про відкладення виконавчих дій у зв`язку із поданням до суду, який видав виконавчий документ, заяви про роз`яснення рішення суду в частині його виконання. Окрім того, зазначила про свій намір добровільно виконати рішення суду, після усунення ряду факторів, що це унеможливлюють. Також повідомила про подання до суду клопотання про відстрочення виконання рішення суду.

03.11.2023 року за результатами здійснення перевірки щодо виконання боржником рішення суду, державним виконавцем встановлено факт повторного невиконання рішення суду без поважних причин, про що складено акт.

03.11.2023 року відповідач прийняв постанову про накладення штрафу на позивачку у ВП № 69080985 розмірі 3400 грн. за повторне невиконання рішення суду у справі №522/97/20 без поважних причин.

13.10.2023 року позивачка оскаржила постанову про накладення штрафу від 03.11.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 року у справі № 420/31116/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу від 03.11.2023 року, ухвалену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косютою В.І. у виконавчому провадженні № 69080985 з примусового виконання виконавчого листа № 522/97/20, що виданий 15.06.2021 Приморським районним судом м Одеси про зобов? ОСОБА_7 повернути неповнолітню доньку ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 до місця постійного проживання в АДРЕСА_1 . Вказане рішення суду не набрало законної сили.

Також судом встановлено, що ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.11.2023 по справі №522/97/20 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року відмовлено (в ЄДРСР рішення №115616046).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2023 по справі №522/97/20 у задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. відмовлено (в ЄДРСР рішення №115406446).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26.04.2024 по справі №522/97/20 заяву ОСОБА_1 від 09.10.2023 року про відстрочення виконання рішення суду залишено без розгляду (в ЄДРСР рішення № 119009230). Ухвала набрала законної сили з дати її підписання суддею.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2024 року по справі №522/97/20 подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. про оголошення розшуку неповнолітньої дитини ОСОБА_5 задоволено. Подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 та неповнолітньої дитини ОСОБА_5 задоволено (в ЄДРСР рішення № 119009231).

Вказаною ухвалою оголошено розшук боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , адреса, яка вказана у виконавчому листі: АДРЕСА_2 , адреса, що встановлена відповідно до відповіді ДМС України: АДРЕСА_4 ).

Оголошено розшук неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адресаі: АДРЕСА_2 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Зазначену ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 26.04.2024 року по справі №522/97/20 про оголошення розшуку залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 03.10.2024 року (в ЄДРСР рішення № 122310819).

11.09.2024 державним виконавецем виходом за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 та неповнолітню дитину ОСОБА_2 не виявлено. Двері квартири на дзвін та стук не відчинили, про що складено акт державного виконавця.

11.09.2024 державним виконавецем виходом за адресою, що встановлено відповідно до відповіді ДМС України, а саме: АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 та неповнолітню дитину ОСОБА_2 не виявлено. Двері квартири на дзвін та стук не відчинили, про що складено акт державного виконавця.

19.09.2024 у зв`язку з невиконанням рішення суду та з метою перевірки виконання боржником вимог виконавчого документа, державним виконавцем складено вимогу виконавця, якою зобов`язано ОСОБА_1 виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та невідкладно повідомити про виконання відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з наданням відповідних підтверджуючих документів.

Постановою Одеського апеляційного суду від 03.10.2024 по справі №522/97/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2024 року про оголошення розшуку залишено без змін (в ЄДРСР рішення №122310819). У мотивувальній частині даного судового рішення, суд, зокрема, зазначив, що він погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення подання державного виконавця, оскільки боржник ухиляється від виконання рішення суду, переховується та без оголошення її та її неповнолітньої доньки у розшук, належне виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2020 року є неможливим.

Також судом у даній справі встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 16.10.2024 року у справі № 522/97/20 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2024 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2024 року в справі №522/97/20 щодо оголошення розшуку ОСОБА_1 та її неповнолітньої дитини.

24.10.2024 року відповідач прийняв постанову про накладення штрафу на позивачку у ВП № 69080985 розмірі 1700 грн. за невиконання рішення суду у справі №522/97/20 без поважних причин.

Не погодившись з даною постановою, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень вказаним критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.

Законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема:

здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

надавати сторонам виконавчого провадження. їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини четвертої статті 18 Закону №1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно з статті 19 Закону №1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Боржник зобов`язаний:

утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Таким чином, примусове виконання рішення суду за приписами вказаного Закону розпочинається прийняттям державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частинами першої-третьої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, тобто встановленого 10-деного строку на виконання рішення суду, повинен особисто перевірити виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, підставою для застосування до боржника відповідальності, передбаченої статтею 75 Закону №1404-VIII, є невиконання ним рішення суду без поважних причин, встановлене державним виконавцем.

Поважними, у розумінні наведених норм Закону №1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічні праві висновки викладені у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №360/3573/20, від 13.10.2021 у справі №360/4705/20 та у справі №360/4708/20.

Суд зазначає, що Одеський окружний адміністративний суд у справі №420/28827/23, скасовуючи постанову про накладення штрафу, накладеного на ОСОБА_1 у розмірі 1700,00 грн. встановив наявні на той час обставини, які створювали об`єктивні перешкоди для виконання виконавчого документу, а саме: 09.10.2023 боржниця звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про відстрочення виконання рішення суду, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2023 відкрито провадження за скаргою боржника на неправомірні дії старшого державного виконавця та 03.10.2023 року боржниця звернулась до Одеського апеляційного суду із заявою про роз`яснення рішення суду у справі № 522/97/20 в частині його виконання.

Разом з тим, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, станом на момент складення вимоги виконавця про виконання судового рішення боржником та на момент перевірки виконавцем виконання боржником вимог виконавчого документа наведених вище об`єктивних перешкод для виконання судового рішення вже не існувало, оскільки:

- ухвалою від 26.04.2024 по справі №522/97/20 заяву боржника від 09.10.2023 року про відстрочення виконання рішення суду залишено без розгляду;

- ухвалою від 28.11.2023 по справі №522/97/20 у задоволенні скарги на неправомірні дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. відмовлено у повному обсязі;

- ухвалою від 15.11.2023 по справі №522/97/20 Одеського апеляційного суду у задоволенні заяви про роз`яснення рішення суду від 25 лютого 2021 року відмовлено.

Таким чином, станом на теперішній час рішення суду залишається не виконаним, при цьому боржником не надано жодних відомостей та не наведено поважних причин невиконання рішення суду у визначений судом спосіб та у встановлений виконавцем строк, зокрема вимогою виконавця від 19.09.2024.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач, виносячи оскаржувану постанову ВП №69080985 від 24.10.2024 року про накладення штрафу в розмірі 1700 грн, діяв на підставі Закону України Про виконавче провадження та у межах своїх повноважень, і оскаржувана постанова відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 205, 229, 241-246, 268, 269, 287 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса: вул. Разумовська, 37, м. Одеса, 65091, ) про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. ВП №69080985 від 24.10.2024 року про накладення штрафу в розмірі 1700 грн - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів

.