Справа № 500/5841/24
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 500/5841/24 пров. № А/857/27244/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Качмара В.Я., Гінди О.М.,

з участю секретаря судового засідання Єршової Ю.С.,

представника позивача Поляк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Львові в електронній формі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року про повернення позовної заяви у справі № 500/5841/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, (ухвала суду першої інстанції прийнята суддею Дерех Н.В. в м. Тернополі 16.10.2024 в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив позивач, який покликаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм процесуального права, просить ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року про повернення позовної заяви скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі. Щодо копій доказів для відповідача, зазначає, що не зобов`язаний надавати відповідачу копії доказів, що подаються до суду, якщо такі докази є у такого учасника справи.

Відповідач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник апелянта наполягала на задоволенні апеляційної скарги.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Правом на участь у судовому засіданні не скористався.

Відповідно до положень частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху від 16 жовтня 2024 року залишились не усунуті в повному обсязі, а саме не було подано завірених належним чином копій документів, доданих до позовної заяви для направлення відповідачу.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем подано позовну заяву.

Ухвалою від 02.10.2024 позовну заяву залишено без руху, оскільки до такої, на підтвердження повноважень його представника, долучено ордер на надання правничої допомоги, виданий адвокату Поляк М.В. Натомість, копії доданих до позовної заяви документів засвідчені старшим юристом ОСОБА_2 , повноваження якого не підтверджені належним чином. Крім того, позивачем до позовної заяви не долучено копії доданих до позовної заяви документів для відповідача.

04.10.2024 представником позивача надіслано заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначено та підтверджено відповідними доказами, що ОСОБА_2 уповноважений засвідчувати справжність копій документів в інтересах ОСОБА_1 .

Також зазначено, що позивач не зобов`язаний надавати відповідачу копії доказів, що подаються до суду, оскільки такі докази є у відповідача.

Статтею 161 КАС України визначено документи, що додаються до позовної заяви.

Так, згідно частини першої даної правової норми до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно з частинами дев`ятою та десятою статті 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не визначено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Отже, можливість взяття судом до уваги поданих сторонами доказів безпосередньо залежить від виконання ними обов`язку щодо додання їх копій іншим учасникам справи, крім випадків, передбачених ч. 9 ст. 79 КАС України.

Аналізуючи вищенаведені норми, зокрема, вимоги статті 79 КАС України, колегія суддів зазначає, що у випадку наявності у відповідача відповідних доказів, поданих позивачем з позовною заявою, обов`язок долучення копій доданих до позовної заяви документів у заявника відсутній. Покликання суду першої інстанції на приписи статті 161 КАС України свідчить про пряме їх тлумачення, яке є помилковим, з огляду на вищевикладене.

З матеріалів справи встановлено, а саме з позовної заяви та долученим до неї рапорту позивача командиру взводу протитанкових ракетних комплексів 3 єгерського батальйону, що ОСОБА_1 в вказаному рапорті подано відповідачу всі докази, які ж додані до позовної заяви.

Відтак, не можна погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не були усунуті недоліки заяви, зазначені в ухвалі суду від 02.10.2024.

Європейський суд з прав людини, рішення якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ як джерело права, притримується позиції, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (до прикладу, рішення у справі «Шишков проти Росії» (Shishkov v. Russia), № 26746/05, параграф 110, від 20.02.2014).

Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

У Рішенні ЄСПЛ від 08.04.2010 у справі «Меньшакова проти України» (Заява № 377/02) у пункті 52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (Рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)».

У справі «Мушта проти України» ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

За приведених обставин суд першої інстанції, отримавши всі необхідні дані, які згідно ухвали від 02.10.2024 перешкоджали відкриттю провадження у справі, безпідставно повернув позовну заяву позивачу.

Повернення адміністративного позову з формальних підстав унеможливлює доступ особи до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

Згідно частини третьої статті 169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Таким чином апеляційний суд доходить висновку, що наведені в апеляційній скарзі доводи є суттєвими та дають підстави вважати, що суддя першої інстанції діяв не у спосіб, визначений процесуальним законом, повернувши позовну заяву ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, враховуючи положення статті 320 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, а також те, що повернення позовної заяви створює штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, що унеможливило доступ позивача до правосуддя, а тому оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 243, 250, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 500/5841/24 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді О. М. Гінда
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 15.11.24