Справа № 480/692/24
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2024 року Справа № 480/692/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/692/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області включити до трудового стажу ОСОБА_1 період навчання в Глухівському державному педагогічному інституті ім. С. М. Сергєєва-Ценського: з 01.09.1980 р. по 02.07.1985 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 вересня 2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Пре загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням висновків суду.
Позовні вимоги мотивовані тим, що після досягнення 60-річного віку, 22.09.2023 позивач звернувся до регіонального відділення управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком. Разом із заявою було подано необхідні для призначення пенсії документи. За результатами розгляду її заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Херсонській області було прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
Позивач зауважив, що відповідач протиправно не зарахував при призначення пенсії за віком до страхового стажу періоду її навчання у Глухівському державному педагогічному інституті ім. С. М Сергєєва-Ценського, оскільки у трудовій книжці НОМЕР_1 від 04.10.1983 р. з підстав наявності виправлення у трудовій книжці в році зарахування на навчання. На переконання позивача, вказаний недолік не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії періоду його навчання за наявності записів у трудовій книжці щодо такого періоду.
З урахування наведеного, вважає, що стаж роботи позивача на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком є достатнім, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 02.02.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що частиною першої ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років. У разі відсутності страхового стажу, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу у період з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років, після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу у період з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років.
Представник зауважив, що за результатами розгляду доданих до заяви документів, до страхового стажу не зараховано періоди роботи відповідно трудової книжки НОМЕР_2 від 04.10.1983 - з 01.09.1980 по 15.08.1985 за записом № 3-№ 4, оскільки у графі 4 розділу На підставі чого внесено запис (документ, його дата та номер) наявне виправлення в році зарахування на навчання, тим самим, порушені вимоги розділу 2 пункту "в" підпункту 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.07.1974 № 162. Таким чином, за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивачки склав - 25 років 05 місяці 9 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Враховуючи вищевикладене, на переконання представника, оскаржуване у судовому порядку рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, є правомірним.
Копія ухвали від 07.02.2024 була направлена Головному управлінню Пенсійного фонду України в Сумській області через підсистему "Електронний суд" та отримана ним 08.02.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. Проте, відзиву на позовну заяву суду надано не було.
Втім, на виконання вимог ухвали відповідач 2 надав витребувані судом докази (а.с. 40-60).
Відтак, вбачається можливим здійснювати розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до територіального управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою від 22.09.2023 про призначення пенсії за віком (а.с. 56).
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що вік заявника становить 60 років 04 місяці 10 днів; страховий стаж- 25 років 05 місяців 19 дні. До страхового стажу не зараховано відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 04.10.1983 період навчання з 01.09.1980 по 15.08.1985, за записами № 3- № 4, оскільки у графі 4 розділу На підставі чого внесено запис (документ, його дата та номер) наявне виправлення в році зарахування на навчання, порушені вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.07.1974 № 162. Для зарахування даного періоду необхідно надати документи, які підтверджують період та форму навчання відповідно до пункту 8 Порядку №637.
Не погодившись з рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058- IV).
Відповідно до частин 1, 2 статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Суд встановив, що позивач досяг 60-річного віку 12.05.2024. Таким чином, з огляду на звернення позивача із заявою про призначення пенсії 22.09.2023, для призначення позивачу пенсії за віком після набуття ним встановленого законом 60-річного віку, її загальний страховий стаж повинен був становити не менше 30 років.
За приписами статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж. Обсяг страхового стажу (стажу роботи) є одним із основних чинників для визначення розміру пенсійних виплат.
За змістом частини першої ст. 1 Закону № 1058-IV термін страховий стаж визначений як період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески, а страховий стаж у солідарній системі визначений частиною першою статті 24 Закону як період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж обчислюється в місяцях (ч.ч. 2, 3 ст. 24 Закону № 1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абз. 1 ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).
Згідно зі статтею 62 Закону «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій, є трудова книжка.
Відповідно до пункту «д» частини 3 статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
За приписами пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 8 Порядку № 637, встановлено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Як встановлено судом з оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, до страхового стажу не зараховано період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1980 по 15.08.1985, відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 04.10.1983 за записами № 3- № 4, оскільки у графі 4 розділу На підставі чого внесено запис (документ, його дата та номер) наявне виправлення в році зарахування на навчання, порушені вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.07.1974 № 162.
Так, у період внесення запису про період навчання в трудову книжку позивача діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях від 20.06.1974 № 162, затверджена постановою Держкомпраці СРСР (далі - Інструкція № 162) та Інструкція про порядок ведення трудових книжок, затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захист від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58.)
За приписами пункту 2.15 Інструкції № 162, які узгоджуються з нормами пункту 2.16 Інструкції № 58, для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.
Відповідно до пункту 18 Постанови Міністрів СРСР від 06 вересня 1973 року № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" відповідальність за організацію робіт щодо ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, закладу, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, закладу, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну відповідальність, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Крім того, аналогічні норми містяться і у постанові Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року "Про трудові книжки працівників" № 301.
Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган.
Відтак, на переконання суду, позивач не може нести відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем.
Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, згідно якої на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства та не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Відтак, посилання відповідача на той факт, що в записі № 3-4 трудової книжки позивача наявне виправлення в році зарахування на навчання не може бути підставою незарахування періоду навчання, оскільки це є надмірним формалізмом та вказані помилки не можуть нівелювати відомості трудової книжки, позбавивши позивача права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого стажу.
Разом з цим, слід зазначити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів для підтвердження страхового стажу при призначенні пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача (у тому числі і періоду навчання), провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини.
Так, відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.
Відповідно до п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб зокрема: уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи.
Враховуючи вказане, суд вважає, що реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний орган Пенсійного фонду, в межах наданих йому повноважень та відповідно до чинного законодавства, повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності - роз`яснити такій особі її права, а також надати строк для усунення виявлених недоліків. Також у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, а також зобов`язаний письмово повідомляти заявника про надання додаткових документів.
Проте, відповідач цього не зробив, а при розгляді заяви позивача про призначення пенсії, не дав належну оцінку поданим до заяви документам та прийняв рішення про відмову в призначенні такої пенсії. Крім цього, орган Пенсійного фонду не скористався правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності. Будь-яких повідомлень щодо недостатності документів долучених до заяви про призначення пенсії позивач не отримував. Такі докази в матеріалах справи відсутні.
Обираючи належний спосіб відновлення порушеного права, суд враховує, що позивачем в даній позовній заяві зокрема заявлено вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області включити до трудового стажу ОСОБА_1 період навчання в Глухівському державному педагогічному інституті ім. С. М. Сергєєва-Ценського: з 01.09.1980 р. по 02.07.1985 р.
Разом з тим, з дослідженої судом трудової книжки позивачки серії серії НОМЕР_2 (зв. бік а.с. 49-55) встановлено, що запис № 3-№ 4 містить відомості про навчання ОСОБА_1 з 01.09.1980 по 15.08.1985 в Глухівському державному педагогічному інституті ім. С. М. Сергєєва-Ценського.
Водночас, диплом серії НОМЕР_3 , виданий 02.07.1985 (а.с.24) містить відомості, що ОСОБА_2 (дівоче прізвище позивачки) в 1981 році вступила до Глухівського державного педагогічного інституті ім. С. М. Сергєєва-Ценського та в 1985 році закінчила повний курс названого інституту за спеціальністю "педагогіка і методика початкового навчання", а рішенням Державної екзаменаційної комісії від 01 липня 1985 року їй присвоєно кваліфікацію вчителя початкових класів.
Відтак, очевидним є невідповідність року зарахування до навчального закладу та дати закінчення навчання ОСОБА_1 відповідно до відомостей трудової книжки серії НОМЕР_2 та диплому серіїї НОМЕР_3 .
Разом з тим, суд зауважує, що статтею 53 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що студент (слухач) - особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого навчального закладу і навчається з метою здобуття певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів.
Згідно з Положенням про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 02.06.1993 № 161 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23 листопада 1993 року за № 173, студенту, який захистив дипломний проект (роботу), склав державні екзамени відповідно до вимог освітньо-професійної програми підготовки, рішенням державної комісії присвоюється відповідно освітній рівень (кваліфікація) та видається державний документ про освіту (кваліфікацію).
Із змісту наведених норм вбачається, що навчанням у вищому навчальному закладі є період з дня зарахування особи до вищого навчального закладу на денну, вечірню або заочну форму навчання до дня її відрахування у зв`язку із завершенням навчання та отриманням відповідного документа про вищу освіту державного зразка.
Такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 21 лютого 2020 року у справі №456/2503/16-а.
Так, в матеріалах справи міститься архівна довідка Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка від 09.10.2023 року № 1474, в якій зазначено, що ОСОБА_2 навчалася у Глухівському державному педагогічному інституті ім. С.М.Сергєєва-Ценського на денній формі навчання факультету підготовки вчителів початкових класів, підстава: наказ від 23 серпня 1980 р. № 1-ст про зарахування до складу студентів І курсу, наказ від 02 липня 1985 р. № 28-ст про відрахування зі складу студентів (а.с. 25).
При цьому, суд зазначає, що прізвище " ОСОБА_3 " є дівочим прізвищем позивачки віповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 (а.с. 26) та копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с.27).
Відтак, з огляду на те, що період початку учбового періоду у вищих навчальних закладах є 01 вересня відповідного року, а день відрахування пов`язується саме із завершенням навчання та отриманням відповідного документа про вищу освіту державного зразка, враховуючи, що архівною довідкою Глухівського національного педагогічного університету імені Олександра Довженка від 09.10.2023 року № 1474, що міститься у матеріалах справи, підтверджено, що позивача було зараховано до складу студентів І курсу Глухівського державного педагогічного інституту ім. С.М.Сергєєва-Ценського на підставі наказу від 23 серпня 1980 р. № 1-ст та відраховано зі складу студентів Глухівського державного педагогічного інституту ім. С.М.Сергєєва-Ценського на підставі наказу від 02 липня 1985 р. № 28-ст , що на переконання суду, разом з відомостями трудової книжки серії НОМЕР_2 та диплому серії НОМЕР_3 , виданого 02.07.1985 року, підтверджує, навчання позивача у Глухівському державному педагогічному інституті ім. С.М.Сергєєва-Ценського у період з 01.09.1980 по 02.07.1985.
За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд вважає, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, в частині позовної вимоги зобов`язального характеру позов належить задовольнити шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 22.09.2023 із зарахуванням до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії періоду навчання позивача у Глухівському державному педагогічному інституті ім. С.М.Сергєєва-Ценського з 01.09.1980 по 02.07.1985.
При цьому, таке формулювання резолютивної частини рішення повністю відповідає вимогам, заявлених позивачем у позовній заяві при зверненні до суду.
Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а докази понесення ним інших судових витрати відсутні, виходячи з положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко