Справа № 160/22676/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-
20.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради, в якій просить:
02.09.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
04.11.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду витребувано у Межиріцької сільської ради:
- належним чином завірену копії висновків і рекомендацій постійної комісії Межиріцької сільської ради з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, охорони пам`яток історичного середовища та благоустрою, на підставі яких прийнято рішення №2939-46/VІІІ від 11.07.2024 року.
06.11.2024 року Межиріцька сільська рада подала до суду належним чином завірену копію протоколу №54 засідання постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, охорони пам`яток історичного середовища та благоустрою від 11.07.2024 року.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
На цій земельній ділянці розташовані нежитлові будівлі та споруди, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які складаються з: літ.А-1 - нежитлова будівля загальною площею 50,2 кв.м, з ганком з навісом літ.а; літ.Б-1 - нежитлова будівля загальною площею 38,0 кв.м; літ.В - альтанка; літ.Г - убиральня; поз.№1 трансформаторна підстанція, поз.№2 - колодязь; поз.№3 - сходи; поз.І - замощення.
Тобто, станом на момент звернення ОСОБА_1 із зазначеним вище клопотанням, скасовано державну реєстрацію договору оренди між Межиріцькою сільською радою та ТОВ «Торгівельний дім «Агро», а саме підприємство було ліквідоване.
Мотивом відмови слугувало те, що ОСОБА_1 не надано нотаріально засвідченої згоди ТОВ «Торгівельний дім «Агро».
Визнано протиправним та скасовано рішення Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської від 14.06.2023 №2512-33/VIІІ «Про відмову гр. ОСОБА_1 у передачі в оренду земельної ділянки для рибогосподарських потреб, без розроблення документації із землеустрою, на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області».
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 року по справі №160/15592/23 набрало законної сили 26.10.2023 року.

11.07.2024 року Межиріцька сільська рада повторно розглянула клопотання ОСОБА_1 вх.№23-635-21-2023 про передачу в оренду земельної ділянки, з кадастровим номером :01:003:0001 площею 39,6571 по фактичному розміщенню будівель та споруд та для рибогосподарських потреб та прийняла рішення №2939-46/VIII, яким відмовила в передачі в оренду земельної ділянки.

Дане рішення прийнято з урахуванням висновків і рекомендацій постійної комісії Межиріцької сільської ради з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, охорони пам`яток історичного середовища та благоустрою.

Протоколом №54 засідання постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування територій, охорони пам`яток історичного середовища та благоустрою від 11.07.2024 року викладено рекомендацію: винести проект рішення «Про передачу в оренду земельної ділянки, з кадастровим номером :01:003:0001 площею 39,6571 по фактичному розміщенню будівель та споруд та для рибогосподарських потреб на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області згідно рішення суду гр. ОСОБА_1 на розгляд сесії.

Також у вказаному протоколі зазначено, шо голова постійної комісії, депутат Межиріцької сільської ради Злидньов І.О. заявив про конфлікт інтересів. З вказаного протоколу також вбачається, що було проведено голосування «Конфлікт інтересів», за яке проголосували 5 членів комісії.

Непогоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.59 Земельного кодексу України (далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми.

Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і внутрішнього водного транспорту в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.1 ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

- надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

- формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Згідно ч.1-3 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Частинами 1-2 ст.127 Земельного кодексу України встановлено, що органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису), а також передача акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, яке утворилося шляхом перетворення державного підприємства, в суборенду земельних ділянок державної власності, що були передані зазначеним господарським товариствам в оренду відповідно до статті 120-1 цього Кодексу, здійснюються на конкурентних засадах (на земельних торгах у формі електронного аукціону) у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу.

Стаття 134 Земельного кодексу України передбачає, що земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Передача в суборенду земельних ділянок державної власності, які орендуються акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, яке утворилося шляхом перетворення державного підприємства, у постійному користуванні якого перебували такі земельні ділянки, здійснюється виключно на земельних торгах. У такому разі положення частини другої цієї статті не застосовуються.

Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі:

розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб;

використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів;

використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями;

будівництва об`єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів;

надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні;

надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено;

розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України;

надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб;

надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону;

надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала;

будівництва, обслуговування об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, мультимодальних терміналів, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу);

будівництва об`єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об`єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд);

передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва;

надання земельних ділянок суб`єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України "Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим" зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання суб`єктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим;

поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря;

передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності;

надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків;

надання земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

надання в оренду земельних ділянок під польовими дорогами, розташованих у масиві земель сільськогосподарського призначення (крім доріг, що обмежують масив), відповідно до статті 37-1 цього Кодексу;

надання в оренду земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами, що обслуговують масив земель сільськогосподарського призначення;

надання земельної ділянки державної або комунальної власності в користування (оренду) інвестору із значними інвестиціями для реалізації інвестиційного проекту із значними інвестиціями;

передачі в оренду земельної ділянки акціонерному товариству, товариству з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, яке утворилося шляхом перетворення державного підприємства, у постійному користуванні якого перебувала така земельна ділянка;

передачі в оренду земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення колишньому суборендарю земельної ділянки у випадках, визначених частиною шостою статті 16 Закону України "Про оренду землі".

Отже, земельні ділянки комунальної власності передаються в користування на конкурентних засадах. Одним з винятків з цього правила є розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на спірній земельній ділянці розташовані нежитлові будівлі та споруди, які належать на праві приватної власності позивачеві та ця обставина у взаємозв`язку із тим, що рішенням Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 04.04.2023 року №2429-31/VIII скасовано державну реєстрацію договору оренди, на підставі якого позивачеві ця ж земельна ділянка передана в суборенду, і слугувало підставою для звернення останнього до відповідача із відповідним клопотанням.

Однак суд зауважує, що спірним рішенням позивачеві відмовлено у передачі в оренду земельної ділянки для рибогосподарських потреб, кадастровий номер :01:003:0001, без розроблення документації із землеустрою, на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, а мотивом відмови фактично слугувало те, що наявний конфлікт інтересів. При цьому суд звертає увагу, що ані оскаржуване рішення, ані протокол №54, на підставі якого таке рішення прийнято, не містять жодної детальної інформації про зазначений конфлікт інтересів.

В свою чергу суд звертає увагу, що частина 2 статті 134 Земельного кодексу України не передбачає таку підставу для відмови як наявність конфлікту інтересів.

У зв`язку із зазначеним, суд доходить висновку, що прийняте рішення Межиріцької сільської ради від 11.07.2024 року №2939-46/VІІІ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, відповідно позовні вимоги в тій частині підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язання відповідача передати ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0001 площею 39,6571 га по фактичному розміщенню будівель та споруд та для рибогосподарських потреб на території Межиріцької сільської ради, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо передачі в оренду земельної ділянки є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача передати ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0001 площею 39,6571 га по фактичному розміщенню будівель та споруд та для рибогосподарських потреб на території Межиріцької сільської ради, з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача, виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Межиріцьку сільську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 вх. №23-635-21-2023 про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0001 площею 39,6571 по фактичному розміщенню будівель та споруд та для рибогосподарських потреб, з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача винести на найближче сесійне засідання Межиріцької сільської ради повторно питання щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 вх. №23-635-21-2023 про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0001 площею 39,6571 по фактичному розміщенню будівель та споруд та для рибогосподарських потреб, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що вказана позовна вимоги не направлена на повне відновлення порушених прав позивача. В свою чергу зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача фактично обумовлює відновлення порушеного права позивача.

Таким чином суд доходить висновку, що вказана вимога позивача задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням зазначеного, враховуючи той факт, що вимоги позивача, які не підлягають задоволенню є похідними, судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Межиріцької сільської ради.

Керуючись ст.77, 90, 139, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Межиріцької сільської ради (51473, Дніпропетровська область, с. Межиріч, пров. Виконкомівський, 1, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Межиріцької сільської ради від 11.07.2024 року №2939-46/VІІІ «Про розгляд клопотання реєстраційний номер 23-635-21-2023 гр. ОСОБА_1 про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0001 площею 39,6571 га. по фактичному розміщенню будівель та споруд та для рибогосподарських потреб на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області згідно рішення суду».

Зобов`язати Межиріцьку сільську раду повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 вх. №23-635-21-2023 про передачу в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:0001 площею 39,6571 га. по фактичному розміщенню будівель та споруд та для рибогосподарських потреб, з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Межиріцької сільської ради (51473, Дніпропетровська область, с. Межиріч, пров. Виконкомівський, 1, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський