Справа № 200/7722/24
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

19 листопада 2024 року Справа №200/7722/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В. розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначені пенсії №67 від 23.08.2023 ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21.01.2022 року і виплатити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII в редакції, яка була чинною до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020 по справі № 1-5/2018 (746/15).

Ухвалою від 05.11.2024 адміністративний позов залишено без руху.

15.11.2024 на електронну адресу суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій зазначено, що оскільки Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не виконало свій обов`язок, визначений ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст. 81, 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не було направлено позивачу ОСОБА_1 повідомлення про результати розгляду її заяви від 21.01.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняття рішення про відмову у призначені пенсії №67 від 23.08.2023, ОСОБА_1 , тому у визначеному законодавством порядку не була своєчасно обізнана про прийняття спірного рішення.

Таким чином, оскільки підставою звернення до адміністративного суду з вищевказаним адміністративним позовом є захист прав ОСОБА_1 , порушених діями Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області при ухваленні рішення №67 від 23.08.2023 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, про що ОСОБА_1 стало відомо лише 18.06.2024, тому при зверненні до суду позивач вважала, що процесуальний строк на подання до адміністративного суду вищевказаного адміністративного позову почав перебіг 19.06.2024 і закінчується 19.12.2024 включно.

Одночасно представник позивача зазначив, що оскільки судом в ухвалі Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року у справі №200/7722/24 поставлено питання щодо подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, тому за вищенаведених обставин вважає поважними причини пропуску строку на подання до суду даного адміністративного позову до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, у зв`язку з чим подається ця заява про поновлення процесуального строку на звернення до адміністративного суду.

Розглянувши подану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовом про оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначені пенсії №67 від 23.08.2023, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

За приписами статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина 1 статті 120 КАС України).

Згідно частини 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 КАС України).

Позивач надав позовну заяву до суду 04.11.2024 тобто із пропуском шестимісячного строку для звернення до адміністративного суду із позовом про оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначені пенсії №67 від 23.08.2023.

У клопотанні про поновлення строку звернення до суду представник позивача зауважив на тому, що про порушення своїх прав позивач дізналась 18.06.2024, коли отримала оскаржувані рішення.

Суд зазначає, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття ж «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання виплати, демонструючи свою необізнаність щодо причин визначення спірного розміру виплати звернулась до відповідного державного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від такого органу відповіді на подану заяву.

Аналогічного висновку дійшла Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19.

Доказів звернення позивача за отриманням інформації, щодо розгляду заяви та документів поданих з метою призначення пенсії, або стану виконання судового рішення, яким орган ПФУ зобов`язано повторно розглянути заяву про призначення пенсії суду не надано.

Разом із тим, доказами наданими на підтвердження клопотання про поновлення строку, доведено, що звертаючись із заявою від 23.02.2024 до органу примусового виконання рішення про примусове виконання рішення, свідчить про обізнаність позивача про той факт, що пенсію позивачці не призначено.

Більше того, станом на квітень 2024 року ГУ ПФУ у Львівській області повідомлено орган виконавчої служби, що рішення суду у справі № 200/1414/23 виконано 23.08.2023, тобто ще до відкриття (11.04.2024) відповідного виконавчого провадження. Вказані обставини установлені судом на підставі наданих позивачем доказів.

Власне позивач у позові вказує, що дізналась про спірне рішення органу пенсійного фонду у червні 2024, натомість до суду із вказаним позовом звернулась у листопаді 2024 року, тобто через 5 місяців після того як дізналась про спірне рішення відповідача.

На думку суду, вказаний строк не відповідає розумінню наведеному у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у справі №240/12017/19 про те, що особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання виплати, демонструючи свою необізнаність щодо причин визначення спірного розміру виплати звернулась до відповідного державного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від такого органу відповіді на подану заяву.

Наведене свідчить про відсутність у суду підстав вважати, що позивач без зайвих зволікань, в розумний строк, демонструючи свою зацікавленість з цього питання зверталась до відповідача із заявами про надання відповідної інформації, або отримання копії оскаржуваного рішення.

Одночасно суд наголошує, що як вказано Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, отримання позивачем листа від відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру допомоги тощо.

Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання про це дізнатися не можуть розглядатися як поважна причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки є результатом суб`єктивних дій самого позивача, а не об`єктивно існуючими обставинами, що перешкоджають їй вчасно реалізувати своє право на судовий захист.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.01.2020 у справі №420/3001/19, від 25.02.2020 у справі №360/1870/19.

Юридична необізнаність не може бути визнана поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки не тягне за собою неможливості вчинення певних процесуальних дій чи звернення зацікавленої особи за правовою допомогою.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21 лютого 2018 року у справі № 815/4480/16, від 31 липня 2018 року у справі № 311/32/17 (2-а/311/11/2017), від 03 травня 2018 року у справі № 826/6380/17.

З урахуванням викладеного, на думку суду, позивачем не наведено переконливих доказів, які б підтверджували неможливість звернутися до суду з позовом у визначений КАС України строк.

Зі змісту наведених у позові та клопотанні обставин не вбачається, що позивач не мала реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо отримання копії оскаржуваного рішення від 23.08.2023 та звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк.

Суд звертає увагу, що законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду […] позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки підстави, якими позивач обґрунтовує причини пропуску строку звернення до суду, є неповажними позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статті 2, 5, 118, 122, 123, 169, 248, 251, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду із даним позовом відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернути.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили згідно ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Буряк