Справа № 130/2905/24
Суддя: Грушковська Л. Ю.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Грушковської Л.Ю.

за участі секретаря Шпак А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення №6918 від 17.09.2024,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову №6918 від 17.09.2024 згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн., а справу закрити. А також подав заяву, в якій просив поновити строк для подачі позовної заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення №6918 від 17.09.2024 з підстав, передбачених ч. 1 ст. 123 КАС України..

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 17.09.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 складено постанову №6919, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 17000 грн. Позивач вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності є незаконним, а постанова підлягає скасуванню. Відповідач при складанні адміністративного матеріалу допустив грубі порушення та не дослідив усі обставини справи. 02.08.2024 позивачу було вручено повістку про те, щоб він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 06.08.2024 о 09:00 год. Напередодні 05.08.2024 він захворів унаслідок чого з 05.08.2024 по 14.08.2024 перебував на стаціонарному лікування. У зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні не зміг прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зазначений час та дату. Повідомити ІНФОРМАЦІЯ_3 про перебування на лікуванні не міг. 12.09.2024 близько 09:00 год. працівниками поліції Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_1 було затримано та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було складено протокол про адміністративне правопорушення. При складанні протоколу ОСОБА_1 повідомляв про поважність причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак це було проігноровано. Зазначив, що протокол був підписаний під психологічним тиском та страхом. При складанні протоколу в ІНФОРМАЦІЯ_4 не було роз`яснено його права, не повідомлено про можливість надавати пояснення, заперечення та докази, не повідомлено про право приймати участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення. Вважає, що відповідач порушив процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, адже жодного розгляду справи взагалі не було. Відповідач лише обмежився формальним складанням постанови без встановленої законом процедури.

Ухвалою суду від 08.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 подала відзив , у якому просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за неприбуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце, зазначені в повістці, оскільки: 02.08.2024 року близько 11 год.30 хв. представниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноваженими вручати повістки, громадянину ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 09 год. 00 хв. 06.08.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби та визначення призначення на воєнний час (особливий період). Про отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач особисто поставив підпис в розписці. Тобто, позивач з 02.08.2024 року знав про те, що йому необхідно з`явитися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак проігнорував повістку, крім того, в порушення пункту 24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, не повідомив в будь який, зручний для нього спосіб про причини неприбуття у строк визначений у повістці. Крім того, зазначила, що позивач отримав повістку 02.08.2024 року про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 06.08.2024 року, однак зі слів позивача він захворів саме 05.08.2024 року за день до прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте не повідомив про причини неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не надав підтверджуючих документів із зазначенням поважних причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач у визначений у повістці термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ІНФОРМАЦІЯ_2 або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів. В зв`язку із цим, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 на позивача було подано звернення до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області з метою доставлення останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Представники Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області доставили позивача для складання протокол про адміністративне правопорушення аж 12.09.2024 року, тобто більше місяця позивач навіть не намагався прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Щодо твердження позивача стосовно того, що начебто під психологічним тиском та страхом позивачем було підписано протокол про адміністративне правопорушення, взагалі є абсурдним, оскільки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на позивача ніякого тиску не здійснювалося, в той же час позивачу було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальність за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. В поясненнях до протоколу позивач зазначив, що начебто хворів, однак підтверджуючих документів не надав. Позивачу під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП було роз`яснено також зміст статті 268 КУпАП про те, що він має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі та було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год. 30 хв. 17.09.2024 року в кабінеті №25 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Підтвердженням чого є підпис позивача в Протоколі від 12.09.2024 року, а також те, що позивач отримав другий примірник протоколу під особистий підпис, таким чином на позивача ніякого психологічного тиску ніхто не здійснював і взагалі про який «страх» останній говорить залишається незрозумілим. Вказані в позовній заяві доводи Позивача відображають особисте негативне ставлення останього до факту вручення йому повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.09.2024 №6918 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП винесена згідно норм чинного законодавства.

Позивач ОСОБА_1 в поданій заяві просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Т.в.о. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 в поданій заяві просив розглянути справу без його участі.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що відповідно до копії протоколу 02.08.2024 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 год. 06.08.2024 для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби та визначення призначення на воєнний час (особливий період). Проте, у визначений у повістці термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , підтверджуючих документів із зазначенням поважних причин неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 не надавав. Таким чином, спричинив порушення ч. 3 ст. 17 ЗУ «Про оборону України», ч. 1 та ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». В зв`язку з цим, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було подано в розшук до Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області з метою доставки його до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. 12.09.2024 о 09:30 год. працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 13-15).

17.09.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та постановив накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн., що стверджується постановою №6918 від 17.09.2024 (а.с. 17-18).

Відповідно до інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я ОСОБА_1 перебував на лікарняному з 05.08.2024 по 09.08.2024 та з 09.08.2024 по 14.08.2024 (а.с. 19, 19 зі звороту).

23.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 направлено звернення в Жмеринський РВП ГУНП у Вінницькій області щодо доставлення ОСОБА_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 по (стройовій частині) від 16.02.2024 №37, підполковника ОСОБА_4 призначено начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

24.02.2022 відповідно до п. 20 ч. 1ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022«Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено.

Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно зіст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України, шанування її державних символів - є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюєЗакон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992(далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до ч.3ст.1 Закону №2232-XII, військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, за ч.10ст.1 Закону №2232-XII, зобов`язані: між іншого: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) ІНФОРМАЦІЯ_6 , Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу СЗР України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або ж вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч.5ст.33 Закону №2232-XII, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, правила військового обліку визначені у Додатку №2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487

Зокрема, п.1 вказаних вище Правил закріплено, що призовники і військовозобов`язані повинні: між іншого: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Як встановлено з матеріалів справи, підставою для прийняття спірної постанови стало те, що ОСОБА_1 не з`явився за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

За визначенням ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно абз. 3 ч.9 ст.29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції за станом на час вчинення адміністративного правопорушення) Поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України) для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини,перелікяких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 673 затверджено Перелік поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори. Зокрема, поважною причиною є хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним чи резервістом, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем.

Наведене свідчить про те, що інформаційні довідки з електронної системи охорони здоров`я підтверджують факт встановлення діагнозу із категорії захворювання або травма загального характеру, однак не підтверджують перебування позивача на стаціонарному лікуванні та обставин, які перешкоджали йому у будь-який спосіб повідомити ІНФОРМАЦІЯ_3 про поважність причин неявки. Будь-які інші дані чи докази, які б свідчили про неможливість прибуття позивача матеріали справи не містять.

Нормами ч.3 ст.210-1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Як підтверджується матеріалами справи, та не заперечується самим позивачем, він був обізнаний про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 06.08.2024 року о 09 год. 00 хв.

Суд не бере до уваги твердження позивача ОСОБА_1 про те, що йому не було роз`яснено при складанні протоколу його права, не повідомлено про можливість надавати пояснення, заперечення та докази, не повідомлено про право приймати участь у розгляді справи, так як в даному протоколі наявний підпис позивача, що свідчить про отримання ним другого примірника даного протоколу та роз`яснення йому змісту ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що факт неявки ОСОБА_1 за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 визнається позивачем та не оспорюється. Справа про адміністративне правопорушення розглянута уповноваженою посадовою особою. Висновок щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 є обґрунтованим, оскільки відповідає обставинам справи, які встановлені суб`єктом владних повноважень на момент винесення оскаржуваної постанови. Стягнення накладено у межах санкції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з частиною першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів наданих сторонами, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки досліджені докази свідчать про наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, відповідно до ст.139 КАС України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.243-244,246,250,272,286 КАС України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя