Справа № 580/10932/24
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 листопада 2024 року справа № 580/10932/24

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицький С.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі-відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 які полягають в невиплати індексації грошового забезпечення та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 12.06.2024 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року та здійснити перерахунок суми грошового забезпечення в зазначений період, здійснити перерахунок всіх сум що належали при проходження служби та при звільненні (грошове забезпечення з 01.01.2024 по 12.06.2024, грошова допомога на оздоровлення за 2024 рік, компенсація за невикористані дні щорічних відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 4% за повні календарні місяці служби, одноразова грошова допомога в розмірі 50% за кожен календарний місяць служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань);

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань за 2024 рік та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі грошового забезпечення за 2024 рік у зв`язку з наявністю інвапвдності пов`язаною із захистом Батьківщини;

- визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахуванкя одноразової грошової допомоги в розмірі 50 % та кожен календарний рік служби та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) одноразову грошову допомогу у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за 7 календарних років служби, передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців;

- визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), які полягають у незастосуванні п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» при обчисленні мені, починаючи з 25.02.2022 но 12.05.2023 року, розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) починаючи з 25.02.2022 по 12.05.2023 року включно, грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням з урахуванням п.1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти та здійснити перерахунок грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо непроведення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) нарахування та виплати грошової компенсації замість речового майна, що підлягало видачі та зобов`язати виплатити грошову компенсацію замість речового майна, що підлягало видачі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 4, 5 та пунктом 9 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Натомість, під викладом обставин розуміється обґрунтування порушених прав та інтересів позивача оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача у сфері публічно-правових відносинах.

У позовній заяві позивач просить суд, зокрема, визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають в невиплаті індексації грошового забезпечення та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 12.06.2024 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року та здійснити перерахунок суми грошового забезпечення в зазначений період, здійснити перерахунок всіх сум що належали при проходження служби та при звільненні (грошове забезпечення з 01.01.2024 по 12.06.2024, грошова допомога на оздоровлення за 2024 рік, компенсація за невикористані дні щорічних відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 4% за повні календарні місяці служби, одноразова грошова допомога в розмірі 50% за кожен календарний місяць служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань).

Між тим, позовна заява не містить викладу обставин та обґрунтування протиправності дій чи бездіяльності відповідача щодо обчислення сум що належали при проходженні служби та при звільненні (грошове забезпечення з 01.01.2024 по 12.06.2024, грошова допомога на оздоровлення за 2024 рік, компенсація за невикористані дні щорічних відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 4% за повні календарні місяці служби, одноразова грошова допомога в розмірі 50% за кожен календарний місяць служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань).

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що позовні вимоги про здійснення перерахунку суми грошового забезпечення в зазначений період, здійснення перерахунку всіх сум що належали при проходження служби та при звільненні (грошове забезпечення з 01.01.2024 по 12.06.2024, грошова допомога на оздоровлення за 2024 рік, компенсація за невикористані дні щорічних відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 4% за повні календарні місяці служби, одноразова грошова допомога в розмірі 50% за кожен календарний місяць служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) не є похідними від позовних вимог про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 , які полягають в невиплаті індексації грошового забезпечення та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 12.06.2024 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - березень 2018 року.

Відтак, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог у позовній заяві позивачу необхідно викласти обставини та обґрунтувати у чому саме полягає протиправність дій чи бездіяльності відповідача щодо обчислення сум, що належали при проходженні служби та при звільненні (грошове забезпечення з 01.01.2024 по 12.06.2024, грошова допомога на оздоровлення за 2024 рік, компенсація за невикористані дні щорічних відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 4% за повні календарні місяці служби, одноразова грошова допомога в розмірі 50% за кожен календарний місяць служби, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) або уточнити зміст позовних вимог, виклавши прохальну частину таким чином, щоб вимоги позивача були взаємопов`язаними.

Крім того, згідно із частиною 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За приписами частин першої та другої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Положення статті 122 КАС України не містять норм, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом № 2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Офіційне тлумачення положення указаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15.10.2013 № 8-рп/2013 та № 9-рп/2013.

Так, у Рішенні від 15.10.2013 № 8-рп/2013 (справа № 1-13/2013) Конституційний Суд України дійшов висновку, що в аспекті конституційного звернення, положення частини другої статті 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України Про оплату праці необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Згідно з пунктом 2.1 мотивувальної частини вказаного Рішення поняття заробітна плата і оплата праці, які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Верховний Суд, надаючи оцінку поняттям грошова винагорода, одноразова грошова допомога при звільненні, оплата праці і заробітна плата, які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, виснував, що вказані поняття є рівнозначними.

Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Законом № 2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Отже, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (рішення від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 13.05.1997 № 1-зп, від 05.04.2001 № 3-рп/2001), Верховний Суд у рішенні від 06.04.2023 у зразковій справі № 260/3564/22 (адміністративне провадження № Пз/990/4/22) дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України (у редакції Закону № 2352-IX) тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

З огляду на вказане, право на звернення до суду, відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19.07.2022), не обмежене будь-яким строком.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.11.2023 у справі № 160/5468/23.

Тому право на звернення до суду з вимогами щодо правовідносин, які виникли після 19.07.2022, обмежене строком у три місяці.

Разом з тим, Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», КЗпП України доповнено главою XIX такого змісту: « 1. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Карантин в Україні, пов`язаний з COVID-19, діяв з 12.03.2020 (постанова Уряду від 11.03.2020 № 211) та закінчився 30.06.2023 (постанова Уряду від 27.06.2023 № 651).

Отже, стосовно позовних вимог про виплату грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по березень 2023 року включно тримісячний строк звернення до суду сплинув 30.06.2023 року із закінченням карантину.

Стосовно позовних вимог про виплату грошового забезпечення за квітень 2023 року тримісячний строк звернення до суду сплинув 31.07.2023 року.

Стосовно позовних вимог про виплату грошового забезпечення за травень 2023 року тримісячний строк звернення до суду сплинув 31.08.2023 року.

Однак, позовну заяву було подано до суду 04.11.2024, тому тримісячний строк звернення до суду щодо позовних вимог про виплату грошового забезпечення за період з 19.07.2022 по 12.05.2023 включно позивачем пропущений.

Виходячи з висновків Верховного Суду, які викладено у постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, суд зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Позивачем із позовною заявою подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, де в частині поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами щодо переахунку грошового забезпечення відповідно до розміру прожиткового мінімуму за 2022-2023 роки останній зазначив, що відповідач не зазначив у наказі про звільнення порядок нарахування грошового забезпечення за спірні періоди, в тому числі щодо врахування прожиткового мінімуму, який застосовувався для його обчислення, тому підстав вважати, що ним пропущено строк звернення до суду в цій частині позовних вимог немає.

Проаналізувавши приведені позивачем доводи суд зазначає, що матеріали позову не містять доказів, щодо інформації з якого саме моменту позивач дізнався про порушення своїх прав в частині обчислення грошового забезпечення за період з 19.07.2022 до 12.05.2023 включно. Водночас, суд зазначає, що грошове забезпечення є щомісячним платежем, а тому позивач мав можливість, отримавши відповідну виплату, дізнатися про її складові, та в разі незгоди з нарахованим та виплаченим грошовим забезпеченням звернутися до суду з позовом.

Інших доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду позивач не надав та не навів поважних обставин, які не залежали від його волі та пов`язані з дійсними істотними перешкодами і труднощами, що перешкоджали звернутися до суду в межах встановленого строку.

З огляду на викладене, заява позивача про поновлення пропущеного строку звернення суду в частині позовних вимог щодо здійснення перерахунку та виплати грошового забезпечення, починаючи з 19.07.2022 по 12.05.2023 включно є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Згідно із частиною 1 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, позивачеві слід подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказавши обґрунтовані підстави для поновлення строку з наданням належних доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху:

1) уточненої позовної заяви, із приведенням її у відповідність до вимог пунктів 4, 5 та 9 частини 5 статті 160 КАС України, із зазначенням позовних вимог, які мають бути взаємопов`язані;

2) заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в частині позовних вимог щодо здійснення перерахунку та виплати грошового забезпечення, починаючи з 19.07.2022 до 12.05.2023 включно, вказавши обґрунтовані підстави для поновлення строку з наданням належних доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 123, 160-162, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду в частині позовних вимог за період з 19.07.2022 до 12.05.2023 включно - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви строк тривалістю десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ