Справа № 307/4534/24
Суддя: Сойма М. М.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/4534/24
Провадження № 2-а/307/27/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., з участю секретаря с/з Ваш Е.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів Закарпатської області Україна в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1481577 від 03 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 22 жовтня 2024 року звернувся до Тячівського районного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1481577 від 03 липня 2024 року.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

25 жовтня 2024 року на виконання вказаної ухвали суду позивач надіслав суду позовну заяву в новій редакції з додатками доданими до неї та надав доказ надсилання відповідачу листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів і уточнив позовні вимоги щодо номера постанови.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1481577 від 03 липня 2024 року. Постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В обгрунтування вимог позову позивач посилається на ті обставини, що 17 жовтня 2024 року з повідомлень банківських установ та за відомостями мобільного додатку «ДІЯ» йому стало відомо про блокування його карткових рахунків працівником відділу державної виконавчої служби у Тячівському районі згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 76316106 від 16 жовтня 2024 року на підставі постанови ЕГА № 1481577 від 03 липня 2024 року, виданої Тячівським РВП ГУНП в Закарпатській області. З матеріалів, отриманих у виконавчій службі, він зрозумів, що 03 липня 2024 року працівником Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області стосовно нього винесено постанову серії ЕГА № 1481577 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП. Вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Зокрема, в постанові зазначено про розгляд матеріалів адміністративної справи, що він двічі безробітний та вказано дані його посвідчення водія. Постанову складено без його відома та присутності. Про це свідчить те, що насправді він не двічі безробітний, а пенсіонер. Також його особу при складанні постанови не встановлювали на підставі документів, які посвідчують особу, а «витягли» дані з реєстру посвідчень водія. Насправді ніякого розгляду адміністративних матеріалів не було, протокол в його присутності та за його участі не складався, його не було ознайомлено з доказами правопорушення, яке він нібито скоїв. Також йому не було запропоновано / не надано можливість надати пояснення чи заперечення. З протоколом про адміністративне правопорушення його не ознайомлювали, не пропонували підписати чи отримати другий примірник протоколу. При «віртуальному» розгляді та винесенні постанови працівником поліції порушено вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме ст. 254 щодо складання протоколу, який не було складено. Крім того, зазначає, що постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» (просто на дорозі) та відразу після того як правопорушення нібито було вчинено. Його також не було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 268 та строками оскарження за ст. 289 КУпАП. За таких умов він не мав фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою тощо. Стверджує, що до постанови внесено завідомо неправдиві дані, а саме запис про те, що він відмовився від отримання примірника постанови. Також він не отримував копію постанови поштовим відправленням, в тому числі рекомендованим листом за вих. № 10934 від 04 липня 2024 року, як це зазначено в постанові. Додатково повідомляє, що в матеріалах виконавчого провадження, з якими він ознайомлювався у виконавчій службі, не було документу (корінця) про факт надсилання/отримання рекомендованого листа вих. № 10934 від 04 липня 2024 року. Також зазначає, що відповідачем вказано, що він «здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції, зателефонувавши на спец лінію 102». Однак, до постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, а саме: протоколу у справі про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів тощо. Враховуючи наведене, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1481577 від 03 липня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850, 00 гривень, закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, позаяк подав суду заяву про те, що він не має можливості прийняти участь у судовому засіданні о 15 год. 30 хв. 19 листопада 2024 року. Просить розглянути дану справу з врахуванням того, що відповідач не надіслав суду відзив на позовну заяву, не викладав заперечення проти позову, не виконав вимог ухвали суду про відкриття провадження від 28 жовтня 2024 року. Просить розглянути питання згідно ч. 4 ст. 159 КАС України щодо неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин і кваліфікувати як визнання позову.

Представник Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Олексій Василь Віталійович 08 листопада 2024 року надіслав суду заяву, в якій просить замінити первісного відповідача - Тячівський районний відділ поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області на належного відповідача Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, . В заяві зазначив, що наказом Національної поліції України від 10 червня 2020 року за № 432 затверджено Положення про Головне управління Національної поліції в Закарпатській області. Частиною 1 розділу 1 цього Положення визначено, що Головне управління Національної поліції в Закарпатській області є територіальним органом поліції, який утворюється, ліквідовується та реорганізовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозиції Голови Національної поліції України та реалізовує повноваження Національної поліції на території Закарпатської області. Також вказує, що відповідач Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, , є окремою юридичною особою, а всі відділи та відділення міст та районів в Закарпатській області є відповідними структурними підрозділами, які не мають статусу окремих юридичних осіб. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року за № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції та ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ. Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 07.11.2015 року внесений відповідний запис про проведення державної реєстрації юридичної особи - Головного управління Національної поліції в Закарпатській області. Згідно п. 17 Положення Головне управління Національної поліції в Закарпатській області є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Представник відповідача Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області в судове засідання не з`явився з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд на підставі ч. 3 ст. 205 КАС України розглянув справу на підставі наявних у ній доказів у його відсутності.

Відтак, в контексті положень ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При цьому, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 03 липня 2024 року о 19 год. 34 хв. 10 сек. в с-щі Буштино поліцейським Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшим сержантом поліції Вурстою Миколою Миколайовичем розглянуто матеріали адміністративної справи стосовно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП та винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1481577 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850, 00 гривень.

Згідно вказаної постанови, підставою для її прийняття стало те, що 03 липня 2024 року в АДРЕСА_1 , Україна, ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції, зателефонувавши на спец лінію «102», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із ст.72 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст. 77 КАС України обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підстави позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 КАС України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, а також доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП позивачем не додано до позовної заяви та не надано суду, у зв`язку із чим, суд позбавлений можливості встановити законність її винесення та її обґрунтованість.

Саме по собі заперечення позивачем правомірності постанови, твердження про незаконність дій поліцейського при винесенні постанови, не є доказами, які є підставою для визнання протиправною та скасування постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України «Про Національну поліцію» поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Нормами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст. 183 КУпАП, інспектори відповідного органу поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Отже, відповідні інспектори та відділи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема, положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема ст. 183 КУпАП.

Згідно наказу Національної поліції України від 10.06.2020 року за № 432 затверджено Положення про Головне управління Національної поліції в Закарпатській області.

Частиною 1 розділу 1 цього Положення визначено, що Головне управління Національної поліції в Закарпатській області є територіальним органом поліції, який утворюється, ліквідовується та реорганізовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозиції Голови Національної поліції України та реалізовує повноваження Національної поліції на території Закарпатської області.

Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, , є окремою юридичною особою, а всі відділи та відділення міст та районів в Закарпатській області є відповідними структурними підрозділами, які не мають статусу окремих юридичних осіб.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 року за № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції та ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 07.11.2015 року внесений відповідний запис про проведення державної реєстрації юридичної особи - Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції в даній справі є Головне управління Національної поліції в Закарпатській області.

Відповідно до ст. ст. 25, 26, 42 КАС України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. Водночас, позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про залучення до участі у справі співвідповідачів і третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

Позивачем заявлено позов до неналежного відповідача, тоді як належним відповідачем у даній справі є Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, тобто відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого винесена оскаржувана постанова.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Учасники справи мають право, серед іншого подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (п. 3 ч. 3 ст. 44 КАС).

Відповідно до пункту другого частини п`ятої статті 44 КАС учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Позивач в судове засідання не з"явився, клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем суду не подав, що свідчить про те, що він не належним чином користується своїми процесуальними правами.

Розглядуваний адміністративний позов заявлено до Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, тобто, до неналежного відповідача.

Враховуючи ту обставину, що адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1481577 від 03 липня 2024 року слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають, з огляду на кінцевий результат вирішення спору.

Керуючись ст. 2, 44, 48, 255, ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 9, 251, 280-281, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1481577 від 03 липня 2024 року, відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення (складання).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 .

Відповідач: Тячівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, юридична адреса: м. Тячів, вул. Нересенська, 1, Закарпатська область, Україна, код ЄДРПОУ: 08672360.

Повний текст рішення складено 19 листопада 2024 року.

Головуюча: Сойма М.М.