Справа № 120/9757/24
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 листопада 2024 р. Справа № 120/9757/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийнятого відповідачем рішення №84 від 02.05.2024 щодо відмови позивачу у призначенні пенсі на пільгових умовах.

Ухвалою від 29.07.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк представником ГУ ПФУ у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що за результатами повторного розгляду заяви позивача та доданих до неї документів до страхового стажу позивача не зараховано період її роботи з 01.10.2002 по 31.12.2002, згідно запису в трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки відсутня інформація за даний період в даних індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Крім того, представник відповідача зазначив, що період роботи ОСОБА_1 з 07.11.2000 по 31.12.2000, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджено актом зустрічної перевірки №0200-1103-1/4943 від 06.06.2023, однак, оскільки інформація за даний період роботи відсутня в даних індивідуальних відомостей про застраховану особу, даний період не зараховано до пільгового стажу.

Отже, за результатами розгляду заяви позивача її страховий стаж становить 36 років 8 місяців 13 днів. Стаж, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення - 18 років 3 місяці 27 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою від 31.10.2024 в відповідача витребувано додаткові докази, а саме: документально підтверджену інформацію про періоди, які зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 за результатами повторного розгляду її заяви від 25.10.2023.

04.11.2024 від відповідача до суду надійшла витребувана інформація.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 25.10.2023 позивач у віці 55 років звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058). На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує. З заявою про призначення пенсії, подала ряд документів.

Подана позивачем заява про призначення пенсії була передана за принципом екстериторіальності на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №84 від 31.01.2023 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи не менше 20 років. За доданими документами до страхового стажу роботи не зараховано періоди роботи:

- з 01.08.1985 по 01.09.988 згідно архівної довідки №01-14-344 від 09.10.2023, оскільки в довідці скорочене ПІБ ( ОСОБА_2 ).

До пільгового стажу не зараховано період роботи з 08.08.2007 по 09.10.2014, оскільки в акті перевірки від 09.11.2022 №0200-1103/1/7108 пільгової довідки №1003 від 03.08.2022 зазначено неможливість підтвердити інформацію про фактичне виконання заявницею встановлених норм обслуговування.

Рішенням також встановлено: вік заявниці - 55 років 02 місяці 09 днів; пільговий стаж - 12 років 06 місяців 20 днів; страховий стаж - 35 років 03 місяці 00 днів.

Разом із тим, не погоджуючись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №84 від 31.01.2023, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.04.2024 прийнятим у справі №120/17100/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 31.10.2023 №84 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу період роботи з 01.08.1985 по 01.09.1988, до пільгового стажу період роботи з 08.08.2007 по 09.10.2014 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.10.2023.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду суду від 01.04.2024 у справі №120/17100/23, ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснило розгляд заяви ОСОБА_1 від 25.10.2023 та прийняло рішення №84 від 02.05.2024 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки відсутній необхідний страховий стаж, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

У спірному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 36 років 8 місяців 13 днів, а стаж, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення - 18 років 3 місяці 27 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зокрема, зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що позивачу до пільгового стажу не зараховано період її роботи з 07.11.2000 по 31.12.2000 та з 01.10.2002 по 31.12.2002, оскільки відсутня інформація за даний період в даних індивідуальних відомостей про застраховану особу.

При цьому, відповідач зазначив, що період роботи ОСОБА_1 з 07.11.2000 по 31.12.2000, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення підтверджено актом зустрічної перевірки №0200-1103-1/4943 від 06.06.2023.

Не погоджуючись таким рішенням пенсійного органу, позивач і звернувся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до положень пункту 5 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За вимогами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637), основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За змістом пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7, згідно з яким, до доярок належать працівники, які оформлені на роботу доярками, свинарками, мають відповідні посвідчення, які постійно зайняті протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Дояркам, свинаркам, які відпрацювали повний польовий період на колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, доярки та свинарки яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії доярка та свинарка, запроваджена в 1961 році.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання роботи доярки, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 701/1232/16-а.

Суд наголошує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, натомість, необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

В даному ж випадку, як слідує із записів трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач працювала дояркою, в період

- з 07.11.2000 по 07.08.2007 - дояркою в СВК «Нива», страховий стаж 6 років 7 місяців;

- з 08.08.2007 по 09.10.2014 - дояркою ТОВ "Зернопродукт", страховий стаж - 7 років, 2 місяці, 1 день;

- з 15.02.2016 по 25.10.2023 (день подання заяви до ПФУ) - дояркою в СВК «Нива», страховий стаж 7 років 8 місяців 10 днів.

Отже, загальний стаж роботи позивача дояркою в СВК «Нива» та в ТОВ "Зернопродукт" становить 21 рік 7 місяців 11 днів.

Суд враховує, що пільговий характер виконуваної позивачем роботи та виконання встановлених норм по обслуговуванню тварин у зазначені періоди також підтверджуються виданими СВК «Нива» та ТОВ "Зернопродукт" довідками: №1003 від 03.08.2022, №203 від 23.10.2023, №998 від 03.08.2022, №60 від 24.02.2023, №127 від 21.01.2023.

Крім того, судом враховано, що за даними трудової книжки позивач в період з 22.06.2005 по 07.08.2007 (дата звільнення з СВК "Нива") перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-ох років.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 11 Закону №1058-ІV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.

За приписами частини 3 статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Частиною 2 статті 181 Кодексу законів про працю України передбачено, що відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Пунктом 11 Порядку №637 врегульовано, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.

Наведені норми дозволяють дійти висновку, що час догляду непрацюючої матері за малолітньою дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується до страхового стажу.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №686/1015/16-а, від 19.02.2020 № 607/19152/15-а зроблено висновок, що до спеціального стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

З урахуванням викладеного, суд зауважує, що наявні у трудовій книжці записи, та інформація, що міститься у виданих СВК «Нива» та ТОВ "Зернопродукт" про характер та періоди виконуваної роботи, підтверджують наявність у позивача більш ніж 20 років пільгового стажу роботи дояркою.

Надаючи оцінку твердженню відповідачів про не зарахування періодів роботи позивача до її страхового та пільгового стажу періодів з 07.11.2000 по 31.12.2000 та з 01.10.2002 по 31.12.2002 згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , оскільки відсутня інформація про даний період у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що містяться в системі персоніфікованого обліку, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 21 Закону № 1058 визначено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державного демографічного реєстру; органів доходів і зборів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

Відповідно до частини 6 статті 20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно з частиною 12 статті 20 Закону № 1058 страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

На підставі частини третьої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Статтею 106 Закону України № 1058 передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Відповідності до статті 4 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно із частинами 11 та 12 статті 9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

З огляду на положення частин 1 та 2 статті 24 Закону № 1058-IV, законодавцем визначено дві обов`язкові умови для включення стажу роботи особи до страхового стажу, а саме:

1) особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню;

2) сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як вказано у частині другій статті 24 Закону № 1058-IV, даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Таким чином, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.

За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, а також не внесення відомостей по спеціальному стажу не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а та від 20.03.2019 у справі № 688/947/17.

Таким чином, позивач не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо внесення відповідних відомостей до інформаційної бази системи персоніфікованого обліку, та вказані порушення не можуть бути підставою для не зарахування відповідних періодів до стажу при призначенні пенсії.

Крім того, суд наголошує, що за приписами абзацу 1 частини 2 статті 24 цього Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду (до 01.01.2004) - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, тобто на підставі трудової книжки, диплому та інше.

Відповідно до положення ст.48 КЗпП України, ст.62 Закону №1788 та п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи працівника.

Наявна в матеріалах трудова книжка підтверджує заявлені позивачем вимоги про зарахування спірних період до пільгового стажу.

Суд звертає увагу на те, що факт роботи позивача з 07.11.2000 по 31.12.2000 та з 01.10.2002 по 31.12.2002 в СВК «Нива» дояркою підтверджено відповідними записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 , копія якої залучена до матеріалів справи і яка була наявна у відповідачів під час прийняття рішення.

Крім того, відповідні фактичні обставини підтверджені наявною в матеріалах справи довідкою СВК «Нива» від 07.03.2023 №75, відповідно до якої, зокрема зазначено, що ОСОБА_1 з 07.11.2000 по 07.08.2007 та з 16.02.2016 по даний час (час формування довідки) працювала в СВК "Нива" та була безпосередньо зайнята у виробництві продукції тваринництва і повністю виконувала встановлені норми по обслуговуванню тварин.

За таких обставин, зважаючи на те, що в силу наведених вище вимог Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування підставою для внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб у разі ліквідації страхувальника є рішення суду, суд, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини, дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи позивача з 07.11.2000 по 31.12.2000 та з 01.10.2002 по 31.12.2002 в СВК "Нива" дояркою.

Як встановлено судом вище, записи трудової книжки в повній мірі підтверджують спірні періоди роботи позивача, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до підпункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Незважаючи на те, що записи у трудовій книжці є достатніми доказами роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до підпункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивачем разом із заявою про призначення пенсії до пенсійного органу додатково надавались довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно покладає на позивачку тягар обов`язку доведення наявності документів, що підтверджують набуття права на пенсію на пільгових умовах, оскільки трудовою книжкою підтверджується трудовий стаж позивачки.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 02.05.2024 №84, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання призначити позивачу пенсію за віком відповідно до підпункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з дня звернення за призначенням пенсії, то суду необхідно вказати таке.

Суд зауважує, що наявні у трудовій книжці записи підтверджуються наявність у позивача більш ніж 20 років пільгового стажу. Крім того, не є спірним те, що позивач досягла необхідного віку для призначення відповідного виду пенсії.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивач все ж таки має право на призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як наслідок, вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача призначити їй пенсію на пільгових умовах відповідно п. 5 ч. 2 ст. 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо дати, з якої позивачу слід призначити пенсію, суд враховує, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку (п. 1 ч. 1 ст. 45 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

В даному ж випадку, позивач досягнула 55-річного віку, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, 16.08.2023, а за її призначенням звернулась 25.10.2023, тобто звернення за пенсією відбулося в межах трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, внаслідок чого суд приходить до висновку, що необхідно зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 17.08.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №84 від 02.05.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 з 17.08.2023 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до її пільгового стажу відображені в трудовій книжці серії НОМЕР_2 періоди її роботи з 07.11.2000 по 07.08.2007, з 08.08.2007 по 09.10.2014, з 15.02.2016 по 25.10.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21100, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна