Справа № 420/29009/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, 4, м. Ужгород, 88008), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому позивачка просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області про відмову в проведенні перерахунку пенсії від 07.08.2024 №81 та ГУ ПФУ в Донецькій області від 04.09.2024 №81;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити їй - ОСОБА_1 , призначення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 60% від усіх сум заробітної плати згідно з довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 30.07.2024 №02-M-15112/6-о/в та довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 20.08.2024 №02-M-15112/9-о/в, виданих Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради починаючи з 01.05.2024 року з урахуванням уже отриманих сум пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

30.07.2024 року вона звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про переведення з пенсіі? за віком згідно Закону Украі?ни «Про загальнообов`язкове державне пенсіи?не страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону Украі?ни «Про державну службу».

За результатом розгляду заяви рішенням ГУ ПФУ в Закарпатській області від 07.08.2024 №81 їй відмовлено в переведенні, оскільки вона не працювала на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, станом на день набрання чинності Закону «Про державну службу» стаж державної служби - відсутній. При цьому період роботи в органах місцевого самосрядування з 20.05.2002 року не може бути зарахований до стажу державної служби. Також повідомлено, що довідки про заробітну плату №02-М-15112/6-о/в від 30.07.2024 (зареєстровані під одним вихідним номером) не відповідають вимогам порядку.

Позивачка зазначила, у серпні 2024 року отримала нову довідку про заробітну плату, а саме - від 20.08.2024 №02-M-15112/9-о/в про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

28.08.2024 року вона звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про переведення з пенсіі? за віком за загальним законом на пенсію за віком за спеціальним законом для держслужбовців, до якої долучила довідку від 20.08.2024 №02-M-15112/9-о/в. Однак рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 04.09.2024 №81 відмовлено у переході на пенсію за віком відповідно до Закону Украі?ни «Про державну службу», оскільки вона не працювала на посадах, віднесених до категорій посад держслужби.

Посилаючись на правову позицію Верховного Суду у постановах від 04.04.2018 у справі №822/524/18, від 26.06.2018 у справі №676/4235/17, від 26.06.2018 у справі №735/939/17, від 19.03.2019 у справі №357/1457/17, від 13.05.2021 у справі №623/198/17 та від 29.09.2022 у справі №234/6967/17 та від 11.04.2023 по справі №1.380.2019.003855 позивачка зазначає, що законодавство, яке діяло у спірний період, передбачало віднесення до стажу державної служби час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

В такому разі у неї наявний необхідний стаж для переведення на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

Ухвалою суду від 20.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник ГУ ПФУ в Донецькій області подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що позивачка перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком, обчислену згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Представник зазначив, що рішенням 04.09.2024 №81 позивачці відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» враховуючи наступне.

Право на обчислення пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» мають особи: 1) які на 01.05.2016 займали посади державної служби; 2) яким призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у період з 01.10.2011 до 01.05.2016; 3) які в період роботи на «спецпосадах» не отримували пенсію згідно із Законом №3723 до набрання чинності Законом №889, тобто до 01.05.2016; 4) які звільнилися з посади державної служби, в тому числі до 01.01.2020.

Представник ГУ ПФУ в Донецькій області вважає, що всі зазначені умови повинні бути дотриманні одночасно.

При цьому, посади позивачки за період роботи в Малиновськіи? раи?онніи? адміністраціі? Одеського міськвиконкому та Департаменті праці та соціальноі? політики Одеськоі? міськоі? ради віднесені до категоріи? посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категоріи? посад державноі? служби, у зв`язку з чим періоди роботи з 20.05.2002 по 01.05.2024 не може бути зараховании? до стажу державноі? служби, у зв`язку з чим відсутні підстави для переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

До суду від представника відповідача ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, оскільки позивачка станом на 01.05.2016 не перебувала на посаді державного службовця та не мала в наявності 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до посад державної служби у територіального органу Пенсійного фонду України були відсутні підстави для призначення позивачці пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Представник ГУ ПФУ в Закарпатській області подав до суду відзив на позов в якому просив відмови в задоволенні позову з підстав, викладених ГУ ПФУ в Одеській області, а саме відсутності у заявниці станом на дату набрання чинності Закону України «Про державну службу» необхідного стажу роботи в 20 років.

Також представник зазначив, що довідки про заробітну плату №02-М-15112/6-о/в від 30.07.2024 (зареєстровані під одним вихідним номером) не були прийняті оскільки не відповідали вимогам порядку.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 .

Згідно з розразунком пенсії позивачка з 02.10.2018 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком, обчислену згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

30.07.2024 року ОСОБА_1 за адресою фактичного місця проживання звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою №4608 про переведення з пенсіі? за віком згідно Закону Украі?ни «Про загальнообов`язкове державне пенсіи?не страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону Украі?ни «Про державну службу».

За принципом екстериторіальності заяву розглянуто ГУ ПФУ в Закарпатській області про відмову в проведенні перерахунку пенсії від 07.08.2024 №81, оскільки позивачка призначена на посаду в органі місцевого самоврядування 20.05.2002 року. Однак 04.07.2001 року набрав чинності Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». Тому посади позивачки як посади в органах місцевого самоврядування не можуть бути зараховані до посад державної служби.

Також у рішенні вказано, що довідки про заробітну плату №02-М-15112/6-о/в від 30.07.2024 (зареєстровані під одним вихідним номером) не відповідають вимогам Постанови КМУ 3622 від 14.09.2016 та Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб (зі змінами від 12.07.2024 року №823).

На заяву позивачки Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської ради виготовлено довідку від 20.08.2024 року №02-М-15112/9-о/в про складові заробітної плати за червень 2024 року (за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії) для призначення пенсії осіб, яка має не маенше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

28.08.2024 року позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою №5358 про переведення з пенсіі? за віком згідно Закону Украі?ни «Про загальнообов`язкове державне пенсіи?не страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону Украі?ни «Про державну службу», до якої долучила, зокрема, копію довідки від 20.08.2024 року №02-М-15112/9-о/в.

За принципом екстериторіальності заяву розглянуто ГУ ПФУ в Донецькій області та за результатами її розгляду прийнято рішення від 04.09.2024 №81 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону Украі?ни «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби.

В рішенні зазначено, що посади заявниці за період роботи в Малиновській районній адміністрації Одеського міськвиконкому та Департаменті праці та соціальної політики Одеської міської ради віднесені до категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державної служби, у зв`язку з чим періоди роботи з 20.05.2002 по 01.05.2024 не може бути зарахований до стажу державної служби, у зв`язку з чим відсутні підстави для переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №889.

Позивачка, вважаючи рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області про відмову в проведенні перерахунку пенсії від 07.08.2024 №81 та ГУ ПФУ в Донецькій області від 04.09.2024 №81 протиправними, та такими, що підлягають скасуванню, звернулась до суду з цим позовом.

До 01 травня 2016 року умови пенсійного забезпечення державних службовців визначалися Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі Закон №3723-ХІІ).

01.05.2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), що регулює, зокрема, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців.

Пункт 8 розділу ХІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону №889-VІІІ передбачає, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно з п.10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII:

1) мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України;

2) займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право, зокрема, жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ст.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд, у постанові від 22.05.2024 року у справі №500/1404/23 зазначив, що для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Тобто, за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Судом по цій справі встановлено, що відповідачем до стажу державної служби позивачки не зараховано період роботи з 20.05.2002 по 01.05.2024.

Згідно записів №30-42 трудової книжки позивачки серії НОМЕР_2 остання у спірний період працювала в Управління праці та соціального захисту населення Малиновськоі? раи?адміністраціі? Одеського міськвиконкому та в Департаменті праці та соціальноі? політики Одеськоі? міськоі? ради в Управління соціального захисту населення в Малиновському раи?оні м. Одеси, а саме:

20.05.2002 призначена на посаду спеціаліста І категоріі? в Управлінні праці та соціального захисту населення Малиновськоі? раи?адміністраціі? Одеського міськвиконкому. Присвоєно 15 ранг посадовоі? особи місцевого самоврядування.

21.05.2004 склала присягу посадовоі? особи місцевого самоврядування.

01.07.2002 переведена на посаду провідного спеціаліста відділу соціальних інспекторів.

15.08.2002 присвоєно 13 ранг посадовоі? особи місцевого самоврядування.

15.08.2004 присвоєно 12 ранг посадовоі? особи місцевого самоврядування.

15.08.2006 присвоєно 11 ранг посадовоі? особи місцевого самоврядування.

02.01.2009 переведена на посаду головного спеціаліста відділу соціальних інспекторів за переведенням до Департаменту праці та соціальноі? політики Одеськоі? міськоі? ради в Управління соціального захисту населення в Малиновському раи?оні м. Одеси.

02.01.2023 переведена на посаду головного спеціаліста відділу з питань соціальної інтеграції осіб з інвалідністю.

01.05.2024 звільнена з посади головного спеціаліста відділу з питань соціальної інтеграції осіб з інвалідністю за згодою сторін.

У спірний період трудової діяльності позивачки чинним був порядок Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі Порядок №283), який втратив чинність 01.05.2016.

Відповідно до п.2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст.14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Вказане положення також закріплено у пункті 4 чинного Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі Порядок №229).

Таким чином, як Порядок №283, так і чинний Порядок №229 передбачають, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

04.07.2001 року набрав чинності закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-III (далі Закон №2493-III).

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2493-III передбачено, що дія Закону №3723-ХІІ поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Верховний Суд у постанові від 10.05.2018 у справі №351/1792/17, зазначив, що після набрання чинності Законом №889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до ст.46 Закону №889-VIII та п.4 Порядку №229 час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби.

Також у постанові від 06.03.2020 року у справі №1.380.2019.000417 Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки робота (служба) на посадах в органах місцевого самоврядування зараховувалась до стажу державної служби у порядку та відповідно до Порядку №283 спірний досліджуваний період слід зарахувати до стажу державної служби для виплати надбавки за вислугу років.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України суд враховує висновки, викладені Верховним Судом, та вважає, що робота позивачки на посадах в органі місцевого самоврядування відповідно до п.2 Порядку №283 зараховується до стажу державної служби.

Суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно незараховано до стажу державної служби період роботи позивачки з 20.05.2002 по 01.05.2024 на посадах в органах місцевого самоврядування.

Суд, перевіряючи легітимність прийнятих рішень, встановив, що оскаржувані рішення містять наступну підставу відмови у переведенні на пенсію за віком за Законом №889-VIII відсутність необхідного стажу державної служби.

Згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. При цьому під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до п. 4 ч. 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коди ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на заявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норм) закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Суд вважає, що ГУ ПФУ в Закарпатській області та ГУ ПФУ в Донецькій області, приймаючи оскаржувані рішення, діяли недобросовісно та необґрунтовано, не врахували усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для переведення позивачки на пенсію за віком для держслудбовців, як наслідок, допустли неналежний розгляд поданої нею заяви і документів та, відповідно, прийняли необґрунтовані рішення про відмову позивачці в переведенні на пенсію за віком за Законом №889-VIII.

Суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області про відмову в проведенні перерахунку пенсії від 07.08.2024 №81 та ГУ ПФУ в Донецькій області від 04.09.2024 №81 про відмову в переведенні на пенсію за віком за Законом №889-VII є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд вважає, що з урахуванням дискреційних повноважень відповідача, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та захисту шляхом: визнання протиправними та скасування рішення ГУ ПФУ в Закарпатській області від 07.08.2024 №81 та ГУ ПФУ в Донецькій області від 04.09.2024 №81, а також зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області (суб`єктом владних повноважень, яким розглянуто заяву по суті) повторно розглянути заяву позивачки від 28.08.2024 №5358 про переведення на пенсію за віком за Законом №889-VII, зарахувавши до її стажу державної служби період роботи з 20.05.2002 по 01.05.2024.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачкою за подання даного позову сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Суд вважає, що на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплаченого судового збору у розмірі 800 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області.

Керуючись ст.2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, 4, м. Ужгород, 88008, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 07.08.2024 №81 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.09.2024 №81 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.08.2024 №5358 про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», зарахувавши до її стажу державної служби період роботи з 20.05.2002 по 01.05.2024.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області судові витрати за сплату судового збору в розмірі 800 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва