Справа № 140/8810/24
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року ЛуцькСправа № 140/8810/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича с.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - в/ч НОМЕР_1 , відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до ПКМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000,00 грн, за період з 01.01.2024 по 12.01.2024 у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини; зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 01.01.2024 по 12.01.2024 у зв`язку з отриманим пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що з 23.02.2020 по 02.02.2024 проходив службу у в/ч НОМЕР_1 .

Зазначив, що 31.12.2023 близько 22:30 год, в районі 1 км західніше н.п. Роботине Запорізької області, під час виконання бойового завдання в результаті артилерійського обстрілу отримав поранення (бойове травмування) у зв`язку із чим перебував на лікуванні у КНП «Міська лікарня №9» ЗМРЗ з 01.01.2024 по 03.01.2024 та КНП «Міська лікарня №6» МЗР з 03.01.2024 по 12.01.2024 у м. Запоріжжя.

Зауважив, що 05.07.2024 звернувся з рапортом до відповідача з вимогою виплатити недоотримане грошове забезпечення відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного етану» у зв`язку пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини за період перебування на стаціонарному лікуванні та відпустки за станом здоров`я, проте відповіді не отримав.

Крім того, звернувся до ОК «Захід» із заявою про сприяння у здійсненні йому виплати відповідачем додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, однак 24.07.2024 повідомлено про проведення перевірки достовірності поданої інформації і за результатами перевірки повноти нарахувань, розрахунок з ним буде проведено у липні 2024 року, разом із тим, очікуваної виплати не отримав.

На переконання позивача, наявні правові підстави для виплати йому додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та відпустці (за період з 01.01.2024 по 12.01.2024), оскільки у цей період він знаходився на стаціонарному лікуванні та перебував у відпустці для лікування саме внаслідок отриманого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено її до розгляду без виклику учасників справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, а відтак, справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 23.02.2020 по 02.02.2024 проходив службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , що вбачається із запису у військовому квитку позивача серії НОМЕР_2 ..

31.12.2023 близько 22:30 год. в районі 1 км західніше н.п. Роботине Запорізької області під час виконання бойового завдання в результаті артилерійського обстрілу ОСОБА_1 отримав поранення (бойове травмування), у зв`язку із чим перебував на лікуванні у КНП «Міська лікарня №9» ЗМРЗ з 01.01.2024 по 03.01.2024 та КНП «Міська лікарня №6» МЗР з 03.01.2024 по 12.01.2024 у м. Запоріжжя.

Перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманого поранення підтверджується: випискою КНП «Міська лікарня №9» ЗМРЗ з 01.01.2024 по 03.01.2024 із медичної картки хворого №2 Терапевтичне відділення №2, період перебування у стаціонарі з 01.01.2024 по 03.01.2024 з діагнозом: ВТ (31.12.2023) - акубаротравматичне ураження вух легкого ступеню. ГСНП АД І ст. тінітус; стан при виписці з відділення задовільний; пацієнт виписується на подальший етап евакуації; виписним епікризом КНП «Міська лікарня №6» МЗР з історії хвороби №298 період перебування на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні 6-ї міської лікарні з 03.01.2024 по 12.01.2024 з діагнозом МВТ (31.12.2023). акубаротравматичне ураження вух без порушення цілісності б/п. ГСНП АД І ст. тінітус. цефалгічний синдром, вестибуло-атактичний синдром; інфекція сечовивідних шляхів, гострий пієлонефрит; пацієнт виписаний у в/ч під нагляд лікаря медичної роти.

З довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) на військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ст. солдата ОСОБА_1 від 03.01.2024 № 13 вбачається, що позивач отримав вищевказані поранення (бойові травмування) в ході виконання обов`язків військової служби (бойових завдань) під час захисту Батьківщини у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, внаслідок дій противника.

05.07.2024 ОСОБА_1 звернувся з рапортом до відповідача з вимогою виплатити недоотримане грошове забезпечення відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного етану» у зв`язку пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини за період перебування на стаціонарному лікуванні та відпустки за станом здоров`я, проте відповіді не отримав.

Крім того, 05.07.2024 позивач звернувся до ОК «Захід» із заявою про сприяння у здійсненні йому виплати відповідачем додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні.

У відповідь на звернення позивача щодо сприяння у вирішенні деяких питань матеріального забезпечення від 05.07.2024 в/ч НОМЕР_3 листами від 05.07.2024 №501/25/2464 10.07.2024 №501/25/2537 з тотожним змістом повідомило ОСОБА_1 , що згідно з доповіддю командира військової частини НОМЕР_1 кошти будуть зараховані на його картковий рахунок в липні місяці 2024 року.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо невиплати йому додаткової винагороди позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII(далі -Закон №2232-XII) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XIIз наступними змінами та доповненнями (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі -Закон №2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами другою-четвертою цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

01.04.2022 до постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100 000 грн виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Як уже вказувалося судом вище, положеннями Постанови №168 передбачено дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100000,00 грн, а саме:

1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Так, матеріалами справи підтверджується та обставина, що у період з 01.01.2024 по 03.01.2024 ОСОБА_1 після отриманого поранення, що підтверджує форма №100, перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні №2 КНП «Міська лікарня №9» ЗМР, а з 03.01.2024 по 12.01.2024 у кардіологічному відділенні КНП «Міська лікарня №6» МЗР у місті Запоріжжі, що слідує з виписки із медичної карти хворого №2 та виписного епікризу з історії хвороби №298 відповідно.

Як слідує із тексту даної виписки із медичної картки хворого №2, позивач поступив на стаціонарне лікування із скаргами на головний біль, шум у вухах, запаморочення, нудоту, загальну слабкість, підвищення чутливості у лівому вусі, дзвін в голові; виписаного епікризу з історії хвороби №298 - шум у вухах, головний біль по типу «шолому», запаморочення.

Таким чином, з наведеного слідує, що військовослужбовець проходив лікування отриманого бойового травмування під час бойового завдання в результаті артилерійського обстрілу 31.12.2023, яке потребувало стаціонарного лікування. Позивач безперервно перебував на лікуванні з 01.01.2024 по 12.01.2024.

Суд звертає увагу на тому, що матеріали справи не містять даних про те, що позивач з моменту його поранення, яке мало місце 31.12.2023, виконував інші бойові завдання, де б міг отримати нові поранення.

При вирішенні вказаного спору судом взято до уваги приписи ч.11 Розділу XXXIV Наказу Міністерства оброни України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам№ від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260), якою встановлено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Суд зауважує, що Порядок №260 доповнено новим розділом згідно з наказом Міністерства оборони №44 від 25.01.2023 та застосовується з 01.02.2023, а відтак його норми розповсюджуються на спірні правовідносини.

Абзацом 4 пункту 7 рішення Міністра оборони України, згідно з яким підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказана умова у спірних правовідносинах дотримана. Так, довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) підтверджується те, що військовослужбовець ОСОБА_1 отримав вказані поранення (бойові травмування) в ході виконання обов`язків (бойових завдань) під час захисту Батьківщини у зв`язку з військовою агресією рф проти України в наслідок дій противника, що підтверджується довідкою про обставини травми про обставини травми (поранекння, контузії, каліцтва) на військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_2 від 03.01.2024 №13.

Крім цього, обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивача, яка пов`язана з захистом Батьківщини, підтверджуються документами, які є у матеріалах справи і були вищеперечислені судом.

З листа відповідача № 501/25/2464 від 05.07.2024 до позивача зазначено, що додаткова винагорода за січень 2024 року нарахована та буде зарахована на картковий рахунок ОСОБА_1 в липні 2024 року.

Відповідачу 28.08.2024 було доставлено електронний лист з копією ухвали про відкриття провадження у справі.

Станом на час винесення судом рішення відповідачем будь-яких письмових доказів про нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди за січень 2024 року та її зарахування на картковий рахунок не надано.

Всупереч вимогам п.1 Постанови №168 відповідач не виплатив позивачу додаткову винагороду належному в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу у зв`язку з отриманням поранення (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, з наступного дня після отримання поранення до завершення лікування, а саме з 01 січня 2024 року по 12 січня 2024 року.

Отже, позивач має право на отримання збільшеної до 100 000 гривень винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого за період з 01 січня 2024 року по 12 січня 2024 року включно.

Також суд при вирішенні спору враховує, що з листів в/ч НОМЕР_3 від 05.07.2024 №501/25/2464 10.07.2024 №501/25/2537 слідує, що відповідач не заперечує проти такої виплати та не вважає, що військовослужбовець отримав бойове травмування за інших обставин, зазначаючи, що кошти будуть зараховані на його картковий рахунок в липні місяці 2024 року.

Однак, на момент звернення позивача до суду у серпні 2024 та момент розгляду справи відповідач вказані виплати протиправно не провів, а тому вказану бездіяльність останнього слід визнати протиправною.

Аналогічна позиція щодо необхідності зобов`язання судом нарахувати та виплатити додаткову винагороду за ПКМУ № 168 за час знаходження на стаціонарному лікуванні викладена в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2023 в справі № 140/5859/23.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з цим позовом, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн у відповідності до ПКМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 01 січня 2024 року по 12 січня 2024 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до ПКМУ Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022 у розмірі до 100 000,00 грн за період з 01 січня 2024 року по 12 січня 2024 року пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (з урахуванням виплачених сум).

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.

Керуючись статтями 243-246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022 у розмірі до 100 000,00 грн щомісячно за період з 01.01.2024 по 12.01.2024 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 від 28.02.2022 у розмірі до 100 000,00 грн щомісячно за період з 01.01.2024 по 12.01.2024 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (з урахуванням виплачених сум).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 )

Суддя С.Ф. Костюкевич