Справа № 420/35991/23
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

19 листопада 2024 року м. Одеса
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року по справі № 420/35991/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року у розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постановою КМУ № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.12.2019 року у розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до ст. 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постановою КМУ № 988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 року по справі № 420/35991/23 набрало законної сили 02.04.2024 року та на його виконання 04.04.2024 року було видано виконавчі листи.

07.11.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 (вхід. № 61394/24) надійшла заява, яка подана в порядку ст. 382 КАС України, в якій заявник просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 року по справі № 420/35991/23 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду у місячний строк звіт про виконання судового рішення по справі № 420/35991/23 з дня набрання законної сили ухвалою суду.

В обґрунтування вимог поданої заяви про встановлення судового контролю заявник посилається на те, що отримавши від Одеського окружного адміністративного суду копію судового рішення та виконавчий лист по справі № 420/35991/23, позивачем в особі представника 16.04.2024 року було направлено до ГУПФУ в Одеській області заяву про добровільне виконання судового рішення. Після отримання від відповідача листа від 30.09.2024 року № 1500-0310-8/148903, стало відомо про те, що позивачу 01.09.2024 року було проведено перерахунок пенсії на підставі судового рішення № 420/35991/23. Проте, відповідно до перерахунку пенсії від 01.09.2024 року при виконанні судового рішення, позивачу було протиправно зменшено розмір доплати, яка виплачувалася відповідно до Постанови КМУ № 713 від 14.07.2021 року, дану доплату було зменшено на 1583,79 грн. і станом на зараз розмір даної доплати становить 416,21 грн., замість 2000 грн. З огляду на викладене, заявник вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 року по справі № 420/35991/23 виконано не в повному обсязі.

Розглянувши заяву про встановлення судового контролю, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 372, ч. 1 ст. 373 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.ч. 5-6 ст. 26, ч.ч. 1-3 ст. 63 вказаного Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Поряд з цим, за правилами ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, приписи статті 382 КАС України передбачають такий вид судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу.

Суд звертає увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення.

Разом із цим, суд вказує, що наведеною статтею встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Процесуальні дії, визначені ст. 382 КАС України, є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Вказана позиція узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.05.2021 року у справі № 9901/598/19.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наведених доводів.

Аналогічні висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 160/13013/19.

У даній справі позивач просить зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення, прийнятого на його користь, посилаючись на те, що рішення суду у даній справі виконано відповідачем неналежним чином, а саме позивачу 01.09.2024 року було проведено перерахунок пенсії на підставі судового рішення у справі № 420/35991/23, проте, відповідно до перерахунку пенсії від 01.09.2024 року при виконанні судового рішення, позивачу було протиправно зменшено розмір доплати, яка виплачувалася відповідно до Постанови КМУ № 713 від 14.07.2021 року, дану доплату було зменшено на 1583,79 грн. і станом на зараз розмір даної доплати становить 416,21 грн., замість 2000 грн.

Однак, зміст прийнятого судового рішення у даній справі свідчить про те, що питання щодо нарахування та виплати позивачу доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» не було предметом розгляду даної справи.

Крім того, враховуючи, що підставою для звернення із заявою про встановлення судового контролю у даній справі є обставини, на думку позивача, щодо неналежного виконання судового рішення, суд приходить до висновку, що контроль за виконанням судового рішення шляхом встановлення строку для подання суб`єктом владних повноважень звіту про виконання судового рішення у цьому випадку не є належним та ефективним способом забезпечення виконання судового рішення, оскільки суд, вживаючи такий захід, фактично встановлює новий строк для виконання рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 250, 255, 256, 294, 295, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (від 07.11.2024 року за вхід. № 61394/24) про встановлення судового контролю по справі № 420/35991/23 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.256 КАС України.

Суддя Ю.В. Харченко