Справа № 127/24282/24
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/211/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2024 р. м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання: Лужанської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Зелінський Ярослав Володимирович, до інспектора 1-го взводу 1-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Березовської Л.В., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №2478397 від 26 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП,-

вимоги позивача: постанову серії ЕНА №2478397 від 26 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно нього визнати протиправною та скасувати; закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2024 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Зелінський Я.В., звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до інспектора 1-го взводу 1-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Березовської Л.В. про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №2478397 від 26 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу десятидений строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

Згідно з ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 серпня 2024 року позовна заява ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Зелінський Я.В., прийнята до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні).

Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Лобач М.В. про заміну відповідача/залучення у якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, з ініціативи суду залучено у якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2478397 від 26.06.2024 до нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. Дану постанову він отримав поштовим відправленням 11.07.2024. Вважає оскаржувану постанову протиправною з огляду на наступне.

Так, 26.06.2024 о 10:36:33 год. він, рухаючись на автомобілі марки «Subary Outback», номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті с. Романове Тернопільського району Тернопільської області був зупинений працівниками Управління патрульної поліції в Тернопільській області. Як вбачається із вищезазначеної постанови водій рухався зі швидкістю 101 км/год при допустимій 50 км/год, чим порушив п. 12.9 «б» ПДР, швидкість вимірювалась лазерним вимірювальним приладом TruCam LII 20/20, серійний номер НОМЕР_2 , у зв`язку із чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП. Однак, п. 12.9. «б» ПДР він не порушував. При цьому доказів, які підтверджували б його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, працівниками поліції йому не було надано, в зв`язку із чим безпідставно та протиправно складено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Окрім того, свідки вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а також інші докази в розумінні ст. 251 КУпАП, відсутні, а сама постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути належним доказом вчинення ним правопорушення. Він був не згоден із накладенням на нього адміністративного стягнення та оспорював складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, проте, всупереч ч. 6 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення уповноваженою особою не складався. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, відповідач не надав йому можливості ознайомитися з матеріалами справи, позбавив його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі, в тому числі надати пояснення, заявити клопотання та скористатися юридичною допомогою. Розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. За вищевказаних обставин позивач вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та незаконною, а тому просив її скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, які ним отримані.

Від представника відповідача за довіреністю ОСОБА_2 23 вересня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання зазначила, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 ТС 001012 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Приписами ч. 3 ст. 283 КУпАп чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. В п. 5 оскаржуваної постанови зазначено, що швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 ТС 001012, наявний фотознімок, здійснений даним сертифікованим приладом, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 101 км/год. Таким чином, позивач за вчинення адміністративного правопорушення був притягнутий до адміністративної відповідальності. Позивачем не надано доказів, які б спростовували порушення ним вимог п. 12.9 «б» ПДР. Крім того, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною з підстав не складання протоколу працівниками поліції. Однак, підняте Конституційним Судом питання у рішенні від 26.05.2015 стосовно винесення постанов за порушення у сфері безпеки дорожнього руху «за місцем вчинення» чи «на місці вчинення», було доповнено та деталізовано у КУпАП шляхом внесення змін в липні 2015 року. Так, ст. 258 КУпАП було доповнено другою частиною такого змісту: протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. За змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ за ч. 4 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції. Враховуючи вищезазначене, представник відповідача ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

За приписами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з оскаржуваною постановою серії ЕНА №2478397, 26.06.2024 о 10:36:33 год. в населеному пункті с. Романове по вул. Тернопільська М30 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Subary Outback», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 101 км/год при допустимій 50 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС 001012, чим порушив п. 12.9. б. ПДР - перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Диспозиція ч. 4 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Як зазначено в пункті 12.9. б. ПДР України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 вказаного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За технічними характеристиками лазерний вимірювач швидкості TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі (без участі оператора).

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Наведене також узгоджується з Методичними рекомендаціями щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки руху, відповідно до розпорядження від 08.10.2018 №11299/41/2/02-2018 Національної поліції України.

Суд звертає увагу на те, що наявний у матеріалах справи фотознімок, який здійснений сертифікованим приладом TruCam (серійний номер ТС 001012 ) зафіксував, що автомобіль позивача з номерним знаком НОМЕР_1 дійсно рухався зі швидкістю 101 км/год.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У 3197-12.

При цьому, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Більше того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29412, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 13 листопада 2023 року та чинного до 13 листопада 2024 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС 001012 є придатним до застосування.

Суд зауважує, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Разом з тим, для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі: ±2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Між тим, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Докази, які долучила представник відповідача ОСОБА_2 до свого відзиву на позовну заяву, є належними, допустимими, чіткими та достатніми, узгоджуються між собою та доповнюють один одного, що відповідає стандарту доказування «поза розумним сумнівом», про що зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», та можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту», про що ЄСПЛ вказав у своєму рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України».

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та, як наслідок, про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності визначеної ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленимх статтею 78 (підстави звільнення від доказування) цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1 не довів ті обставини, на яких грунтуються його вимоги.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, які зафіксовані лазерним вимірювачем TruСam LTI 20/20 TC 001012.

Частиною третьою статтею 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 9, 122, 222, 251, 258, 276, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 9, 72-77, 90, 241-243, 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Зелінський Ярослав Володимирович, до інспектора 1-го взводу 1-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Березовської Л.В., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №2478397 від 26 червня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2024 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК