Справа № 577/4010/16-а
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення касаційної скарги без руху

18 листопада 2024 року

м. Київ

справа №577/4010/16-а

адміністративне провадження №К/990/41837/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на ухвалу Другого апеляційний адміністративний суду від 23.10.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії та прийняти певні рішення,

У С Т А Н О В И В:

До Верховного Суду 01.11.2024 через підсистему «Електронний Суд» надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на ухвалу Другого апеляційний адміністративний суду від 23.10.2024.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права. Скаржник зазначає, ухвалою Другого апеляційний адміністративний суду від 23.10.2024 безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та відкритті апеляційного провадження. Заявник вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження містить достатні та об`єктивні причин (обставин), що унеможливили своєчасне оскарження ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.08.2024, оскільки відповідач знаходиться в м. Суми та в період з 08.08.2024 по 24.08.2024 відбувалися масовані ракетні атаки по території України, що призводило до підвищення кількості сигналів-оповіщень «Тривога», що у свою чергу унеможливлювало своєчасне виконання посадових обов`язків та вчасно подати апеляційну скаргу.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на таке.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду сума судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, становить 2422,40 грн (0,8*3028,00).

Скаржником не надано доказу сплати судового збору, у зв`язку із чим вказаний недолік підлягає усуненню.

Водночас у касаційній скарзі скаржник заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору. Обґрунтовуючи заявлене клопотання, скаржник вказує про обмежене бюджетне фінансування.

Вирішуючи заявлене клопотання щодо наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, колегія суддів виходить із наступного.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати регулюються частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України "Про судовий збір"), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди.

З аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" убачається, що умови визначені статтею 8 є диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Вивчивши клопотання про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, оскільки вказана скаржником обставина не є поважною підставою для звільнення від сплати судового збору та не підтверджена жодними належними та допустимим доказами.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Отже, касаційну Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області слід залишити без руху та встановити десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання документа про сплату судового збору.

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про звільнення від сплати судового збору.

2. Залишити без руху касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на ухвалу Другого апеляційний адміністративний суду від 23.10.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії та прийняти певні рішення.

3. Надати Головному управління Пенсійного фонду України в Сумській області десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначено в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя А.І. Рибачук