Справа № 400/5088/24
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 листопада 2024 р. № 400/5088/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брагар В. С., розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3

провизнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень,

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправною бездіяльність військової частини щодо не розгляду рапорту про звільнення з військової служби та зобов`язати військову частину розглянути рапорт позивача про звільнення з військової служби та прийняти відповідне рішення за результатами такого розгляду.

Рішенням суду від 29.07.2024 року позовні вимоги задоволено.

Рішення суду набрало законної сили 19.09.2024 року.

01.10.2024 року видано виконавчий лист.

11.10.2024 р. державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби у м. Житомир Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 76275937 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 400/5088/24.

На час звернення до суду з відповідною заявою, виконавче провадження № 76275937 є незавершеним.

Позивач через представника звертався з адвокатським запитом до відповідача щодо розгляду рапорту, відповідач листом від 06.10.2024 р. № 17657 відповів, що для виконання рішення позивачу необхідно подати відповідний рапорт з пакетом документів.

Розглянувши заяву про визнання протиправними дій, вчинених Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 року у справі №400/5088/24, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

За змістом частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Із зазначеного вбачається, що виконуючи рішення суду відповідач зобов`язаний враховувати обставини встановленні судовим рішенням.

Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з частиною 6 статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм права вбачається, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

В контексті розуміння вимог чинного законодавства протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені, про що зазначив у постанові від 13 червня 2017 року у справі № 21-1393а17 Верховний суд України, роз`яснивши при цьому, що для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

З огляду на вищевикладене, суд вказує на те, що бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у не вчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Відповідно до частини 6 статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно з приписами статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що листом від 26.09.2024 відповідач повідомив позивача окрім іншого, що питання щодо звільнення з військової служби буде вирішено після надання останнім відповідних документів.

З огляду на те, що відповідачем вживались певні заходи, направлені на виконання рішення суду, суд не вбачає наявності у спірних відносинах протиправної бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду у цій справі, а відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 256, 295, 297, 370, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про визнання протиправною бездіяльності, вчиненою суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в адміністративній справі № 400/5088/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Суддя В. С. Брагар