Справа № 160/27917/24
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 листопада 2024 рокуСправа №160/27917/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозицької І.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить суд:

- визнати протиправною саме бездіяльність, (згідно з імператиними вимогами п.4) ч.1 ст.5 КАС України) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо протиправного невиконання вимог діючого пенсійного законодавства України, яка полягає у нездійсненні своєчасних належних правильних (за Законом) перерахунків розмірів пенсії ОСОБА_1 та своєчасній невиплаті з 01.01.2018 року, з 01.01.2019 року та з 01.04.2019 року перерахованої пенсії ОСОБА_1 , саме у повному розмірі, з врахуванням 100 % підвищення пенсії з 01.01.2018 року по 31.12.2019 рік без обмеження максимальних розмірів загальної суми перерахованої пенсії, згідно оновлених «Довідка про розмір грошового забезпечення за посадою начальник Управління станом на 01.01.2018 рік» від 26.03.2024 року вих. №30/11 - 575, «Довідка про розмір грошового забезпечення за посадою начальник Управління станом на 01.01.2019 рік» від 03.08.2023 року вих. №30/11 - 1203, «Довідка про розмір грошового забезпечення за посадою начальник Управління станом на 13.03.2019 рік» від 03.08.2023 року вих. №30/11 1204, у відповідності до імперативних вимог та приписів ст. ст. 3, 8, 17, 19, 22, 46, 55, 56, 60, 64, 68, 129 Конституції України, ст. ст. 43, 51, 63, 65 Закону України № 2262-XII, ст. 9 Закону України №2011-XII, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. ст. 1 7, 17 19, 26 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні гарантії», Закону України №2050-III на виконання постанов КМУ від 13.02.2008 року № 45 (в редакції від 01.01.2016 року) та від 21.02.2001 року №159 без врахування судових рішень у справах №160/9865/19 (стосовно обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 71 % від розміру грошового забезпечення та 100 % підвищення пенсії з 01.01.2018 року по 31.12.2019 рік), №160/15563/21, №160/8391/22, №160/21136/22, №160/23162/23, №160/13650/24 (стосовно обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 71 % від розміру грошового забезпечення без обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 та, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів за несвоєчасно виплачену частину перерахованої пенсії саме з моменту порушення прав ОСОБА_1 ), які набрали вже законної сили, та, з врахуванням вже виплачених сум;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у відповідності до вимог та приписів діючого пенсійного законодавства України здійснити відповідні своєчасні належні правильні (за Законом) перерахунки розмірів пенсії ОСОБА_1 та своєчасно (без зайвих зволікань та затримок) виплату з 01.01.2018 року, з 01.02.2019 року та з 01.04.2019 року перерахованої пенсії ОСОБА_1 , саме у повному розмірі, з врахуванням 100 % підвищення пенсії з 01.01.2018 року по 31.12.2019 рік без обмеження максимальних розмірів загальної суми перерахованої пенсії, згідно оновлених «Довідка про розмір грошового забезпечення за посадою начальник Управління станом на 01.01.2018 рік» від 26.03.2024 року вих. №30/11 - 575, «Довідка про розмір грошового забезпечення за посадою начальник Управління станом на 01.01.2019 рік» від 03.08.2023 року вих. №30/11 - 1203, «Довідка про розмір грошового забезпечення за посадою начальник Управління станом на 13.03.2019 рік» від 03.08.2023 року вих. №30/11 1204, у відповідності до імперативних вимог та приписів ст. ст. 3, 8, 17, 19, 22, 46, 55, 56, 60, 64, 68, 129 Конституції України, ст. ст. 43, 51, 63, 65 Закону України № 2262-XII, ст.9 Закону України №2011-XII, ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. ст. 1 7, 17 19, 26 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні гарантії», Закону України №2050-III на виконання постанов КМУ від 13.02.2008 року №45 (в редакції від 01.01.2016 року) та від 21.02.2001 року №159, з врахуванням судових рішень у справах №160/9865/19 (стосовно обчислення розміру моєї пенсії виходячи з 71 % від розміру грошового забезпечення та 100 % підвищення пенсії з 01.01.2018 року по 31.12.2019 рік), №160/15563/21, №160/8391/22, №160/21136/22, №160/23162/23, №160/13650/24 (стосовно обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 , виходячи з 71 % від розміру грошового забезпечення без обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів за несвоєчасно виплачену частину перерахованої пенсії саме з моменту порушення моїх прав), які набрали вже законної сили та, з врахуванням вже виплачених сум.

Ухвалою суду від 22.10.2024 р. відкрито провадження в адміністративній справі № 160/27917/24 та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

13.11.2024 р. представником відповідача, через систему «Електронний суд» подано до суду відзив на позовну заяву.

13.11.2024 р. позивачем, через систему «Електронний суд» подано до суду заяву, в тексті якої зазначено, що відзив поданий представником відповідача до суду 13.11.2024р. з порушенням процесуального строку. При цьому зазначено, що в підтвердження повноважень ОСОБА_2 , до позовної заяви додано довіреність у порядку передоручення від 29.10.2024 р, що не є належним та допустимим доказом щодо права такою особою підписувати позовну заяву від імені Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

19.11.2024 р. представником відповідача, шляхом електронного поштового зв`зку, подано на адресу суду клопотання про поновлення строку на подання відзиву, в тексті якого заявник посилається на той факт, що головний спеціаліст юрисконсульт відділу представництва інтересів перебував у щорічний відпустці, відсутність стабільного інтернет зв`язку, стабілізаційні та аварійні відключення електроенергії, кількість оголошених повітряних тривог на території області в сукупності, унеможливили доступ до автоматизованих систем, що об`єктивно вплинуло на строки щодо подання відзиву у даній справі. На підставі означеного, представник відповідача просить суд поновити процесуальний строк на подання відзиву у даній справі.

Щодо повноважень на підписання відзиву, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначені в ст.167 КАС України.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

За приписами частин першої, третьої, сьомої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

26.11.2010 р. Рада суддів України рішенням № 30 затвердила Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

02.08.2018 р. Рада суддів України рішенням №17 відповідно до пункту 9 § 2 Прикінцевих положень Розділу VII Перехідних положень Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесла зміни до Положення про АСДС шляхом викладення його у новій редакції (далі Рішення РСУ № 17).

Відповідно до пункту 2 рішення РСУ № 17 (у редакції зі змінами, внесеними згідно з рішенням Ради суддів України № 16 від 12.04.2018 р.) встановлено, що Положення про АСДС у редакції, затвердженій рішенням РСУ № 17, набирає чинності у наступному порядку:

2.1. пункт 21 Розділу VIII «Автоматизований розподіл судових справ між суддями», Розділ Х "Протоколи" (крім пунктів 12, 15), пункти 3 - 6 Розділу VII «Повноваження зборів суддів щодо здійснення автоматизованого розподілу судових справ між суддями» - з 15.03.2018 р.;

2.2. Для судів, підключених до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем, використання яких є обов`язковим для його роботи: Розділи VIII «Автоматизований розподіл судових справ між суддями», IХ «Автоматичне визначення присяжних», Розділ Х "Протоколи" (у повному обсязі) - з наступного дня після такого підключення.

Відповідно до підпункту 2.3 норми Положення про АСДС, не зазначені у пунктах 2.1, 2.2. цього Рішення, набирають чинності та можуть використовуватись у тестовому режимі виключно для судів та органів системи правосуддя, визначених пілотними згідно з відповідним наказом Державної судової адміністрації України.

Наказом ДСА України № 628 від 22.12.2018 «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах» вирішено запровадити тестовий режим експлуатації підсистеми «Електронний суд» у всіх місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).

Пунктом 1 наказу ДСА України № 247 від 01.06.2020 р. «Про запровадження в дослідну експлуатацію підсистем «Електронний суд» та «Електронний кабінет» вирішено запровадити з 01.06.2020 в дослідну експлуатацію підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет» у всіх місцевих, апеляційних судах України (крім Київського апеляційного суду) та Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, та з 01.07.2020 р. - в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду.

Пунктом 2 Наказу № 247 визначено, що пілотним судам у ході проведення дослідної експлуатації Підсистем слід керуватися вимогами, визначеними в Положенні про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженому рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 р. № 30 (із змінами), у частині функціонування Підсистем.

Отже, з 22.12.2018 р. отримані всіма місцевими та апеляційними адміністративними судами заяви та інші процесуальні документи через підсистему "Електронний суд" мають реєструватися та розглядатися в установленому порядку.

Аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.10.2021 р. у справі № 640/32183/20.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу ХІ «Підсистема електронного суду» Положення про АСДС, в редакції рішення РСУ № 17, з 22.12.2018 р. у всіх місцевих та апеляційних судах обмін електронними документами між судом, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми «Електронний суд». Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого Електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

Згідно з пунктами 9-11 розділу XI «Підсистема електронного суду» Положення про АСДС, в редакції рішення РСУ № 17, шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, що зареєструвала електронний кабінет, може уповноважити представника (іншу фізичну особу, що має зареєстрований електронний кабінет) на подання документів від свого імені або від імені довірителя по судовій справі, судовому провадженню або зверненню.

Електронні доручення, що підтверджують повноваження підписанта, автоматично додаються підсистемою до кожного документу, ним відправленого.

Шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, що зареєструвала електронний кабінет в межах отриманих повноважень може надати іншій фізичній особі доступ до документів по судовій справі, судовому провадженню або зверненню.

Відповідно до пункту 14 розділу XI «Підсистема електронного суду» Положення про АСДС, в редакції рішення РСУ № 17, всі електронні документи, що надходять до суду, автоматично розміщуються у відповідному реєстрі електронної кореспонденції автоматизованої системи документообігу суду. Їхня реєстрація здійснюється за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними відповідними інструкціями з діловодства.

Тобто, електронне доручення, яке можливо надати за допомогою підсистеми «Електронний суд», видається за наявності у відповідної особи довірителя та його представника особистих електронних кабінетів у підсистемі Електронний суд, що передбачає наявність у таких осіб електронного цифрового підпису.

Електронне доручення видається лише за умови його підписання електронним ключем довірителем за допомогою алгоритмів, визначених у підсистемі Електронний суд.

Надалі таке електронне доручення автоматично додається до позовної заяви, яка подана представником від імені довірителя через підсистему «Електронний суд», при цьому у користувачів відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд такого електронного доручення, тобто воно формується підсистемою «Електронний суд» самостійно, відповідно до обраного обсягу повноважень представника.

У постанові від 30.06.2021 р. по справі № 380/830/21 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначав, що особливості подання до суду довіреності для цілей підтвердження повноважень представника у разі звернення до суду в електронній формі встановлені у частині сьомій статті 59 КАС України та пункту 9 Положення про АСДС, зі змісту яких випливає, що учасник справи може уповноважити представника на подання документів від свого імені шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми «Електронний суд» електронного доручення за формою, установленою адміністратором системи, примірник якого додається підсистемою до кожного відправленого (підписаного) представником документу автоматично.

Довіреність, видана із дотриманням зазначених правил, як електронний документ, не вимагає будь-якого засвідчення і є належним документом, що підтверджує повноваження представника у суді.

При цьому, у випадку звернення до суду через підсистему «Електронний суд» суди мають перевіряти відповідність вчиненої представником дії наданому представнику обсягу повноважень, визначеному в електронному дорученні.

Вищезазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 18.02.2021 р. по справі №300/1329/20, від 04.08.2022 р. по справі №300/8766/21, які враховуються судом апеляційної інстанції в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 є керівником юридичної особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

До позовної заяви, поданої представником через підсистему «Електронний суд», додана електронна довіреність від 29.10.2024 р. від імені ОСОБА_4 , згідно з якою останній уповноважує, в порядку передоручення, ОСОБА_5 представляти інтереси Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

При цьому, відповідно до електронної довіреності, поданої представником через підсистему «Електронний суд», у порядку передоручення від 29.10.2024 р. ОСОБА_5 , на підставі довіреності від 29.10.2024 р., виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, уповноважує, в порядку передоручення, ОСОБА_2 представляти інтереси Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

Додані довіреності сформовані в системі «Електронний суд».

До матеріалів позовної заяви, відповідачем також надано копію Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тексті якого визначено повноваження ОСОБА_5 - (повноваження: вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє у судах України без окремого доручення керівника з правами, що надані стороні, третій стороні, з правом підпису процесуальних документів, посвідчення копій документів)) - представник.

Отже, до наведених обставин належить застосовувати положення частини сьомої статті 59 КАС України.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про належне оформлення довіреності відповідачем при поданні відзиву на позовну заяву та помилкове розуміння позивачем правової природи електронної довіреності, сформованої учасником справи у підсистемі «Електронний суд».

Слід зазначити, що відзив поданий за підписом ОСОБА_2 від імені Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в електронній формі та до неї додано довіреність, яка також сформована в електронній формі, підписана електронним цифровим підписом, відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, затвердженої рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі Положення про ЄСІТС), що відповідає положенням частини сьомої статті 59 КАС України.

Відповідно до підпункту 5.4 пункту 5 Положення про ЄСІТС електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, який містить обов`язкові реквізити документа, правовий статус якого засвідчено кваліфікованим електронним підписом автора.

Користувач ЄСІТС (користувач) - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень (підпункт 5.6 пункту 5 Положення про ЄСІТС).

Відповідно до пункту 8 Положення про ЄСІТС підсистема "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (https://cabinet.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав.

Пунктом 32 Положення визначено, що довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).

Відповідно до статті 8 Закону України від 05.10.2017 № 2155-VIII «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Щодо пропуску процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву та його поновлення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд зазначає, що порядок поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 121 КАС України.

Так, відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою (ч. 6 ст. 121 КАС України).

Варто зауважити, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Разом з тим, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Тобто, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого продовжена.

Розглянувши відповідні заяви сторін, які пов`язані одними обставинами, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Зважаючи на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення представника відповідача, як-то: відсутність стабільного інтернет зв`язку, стабілізаційні та аварійні відключення електроенергії, кількість оголошених повітряних тривог на території області, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного подання відзиву, суд вважає за можливе встановити поважні причини процесуального пропуску строку щодо подання відзиву на позовну заяву та підтвердження наявних повноважень при їх поданні до суду та приходить до висновку про визнання поважними причини пропуску процесуального строку щодо подання відзиву на позовну заяву у даній справі, у зв`язку з чим клопотання позивача про неврахування відзиву на позовну заяву під час розгляду справи по суті, задоволенню не підлягає.

З метою дотримання принципу рівності сторін у судовому процесі, можливістю висловити свою позицію відносно даного спору у справі, всебічного та об`єктивного розляду справи, суд вважає за необхідне поновити відповідачу процесуальний строк для подання відзиву та врахувати його під час вирішення справи по суті.

Керуючись ст.ст. 118, 121, 162, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання позивача - ОСОБА_1 про неврахування відзиву на позовну заяву під час розгляду справи по суті в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Клопотання відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку для надання відзиву на позовну заяву в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Поновити відповідачу - Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області процесуальний строк для надання відзиву на позовну заяву в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Лозицька