Справа № 400/7894/24
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 р. № 400/7894/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач) звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту - Відповідач) про визнання бездіяльності протиправною щодо не розгляду Рапорту від 15.07.2024 року про звільнення на підставі п. 3 ч. 12 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та зобов`язання звільнити його з військової служби.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач має дружину, яка є інвалідом дитинства ІІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК від 12.07.2010 року. Так 15.07.2024 року Позивач засобами поштового зв`язку направив командиру військової частини НОМЕР_1 Рапорт про звільнення з військової служби на підставі до п. 3 ч. 12 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», та додав до рапорту всі необхідні документи, підтверджуючи, що дружина Позивача потребує постійного стороннього догляду. Рапорт ОСОБА_1 отриманий Військовою частиною18.07.2024 року, але проігнорований та залишився не розглянутим. Жодної відповіді на Рапорт військова частина не надала. У зв`язку з чим Позивач вимушений був звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач просить суд зобов`язати відповідача звільнити його з військової служби.

Ухвалою суду від 22.08.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

26.08.2024 року позивачем до позовної заяви додатні додаткові докази, які підтверджують відправлення Рапорту Позивача на адресу військової частини 15.07.2024 року.

12.11.2024 року від представника відповідача на адресу суду надійшов Відзив на позовну заяву, де зазначено, що військова частина позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції Відповідач зазначає, що при подані Рапорту на звільнення Позивач знаходився у статусі особи, яка самовільно залишила військовою частину (СЧЗ), та з 17.09.2022 року відносно Позивача внесено відомості до ЄРДР про вчинення ним злочину передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а від так з 17.09.2022 року військову службу ОСОБА_1 призупинено. Окрім того, додатні до Рапорту документи, а саме довідка ЛКК видається сторонній особі, яка має здійснювати догляд за особою з інвалідністю, та така довідка не була видана ОСОБА_1 . На підставі вищевикладеного, Відповідач вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ОСОБА_1 з 04.06.2019 року походив службу у Військовій частини НОМЕР_1 , що підтверджено військовим квитком та заперечується сторонами. (а.с. 12-15)

17.09.2022 року відносно ОСОБА_1 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України. (а.с. 44)

Маючи статус військовослужбовця, який самостійно залишив військову частину, Позивач 15.07.2024 року засобами поштового зв`язку надіслав до ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення на підставі п. 3 ч. 12 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», через те, що має дружину інваліда дитинства ІІІ групи, яка потребує простійного стороннього догляду .

До Рапорту Позивач додав копію паспорту ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , свідоцтво про одруження , копію витягу з реєстру територіальної громади на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , копія індивідуальної програми реабілітації інваліда.

Рапорт отриманий Відповідачем 18.07.2024 року, що підтверджено відстеження трекінгу Укрпошти та не заперечується відповідачем. (а.с.27)

Надаючи правову оцінку спірному наказу, враховуючи надані сторонами докази, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років.

Згідно з п.233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджених указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі по тексту - Положення № 1153/2008) військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

Згідно з п. 14.10 Розділу ХІV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 170 від 10.04.2009 документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.

Відповідно до абз.4 п.241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Враховуючи викладене, за результатом розгляду рапорту військовослужбовця про звільнення з військової служби приймається відповідне рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.09.2022 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України (а.с. 44)

Відповідно до ч. 2. Сб 24 ЗУ « Про військовий обов`язок та військову службу » Військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини, поданих відповідно до частини п`ятої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та/або заяви, повідомлення начальника відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про вчинене кримінальне правопорушення. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

З аналізу вищевказаної норми права, станом на день подання Рапорту про звільнення 15.07.2024 року військова служба Позивача у в/ч НОМЕР_2 була призупинена, а від так у ОСОБА_1 з 17.09.2022 року вважається таким, що не виконує (не несе) обов`язків військової служби.

Відповідно до Порядку організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, що затверджений Наказом МОУ 06 серпня 2024 року № 531 (далі по тексту порядок № 531 ) п. 2 передбачено , що з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання,- до наступного прямого командира (начальника).

Оскільки з 17.09.2022 року ОСОБА_1 вважається таким, що не виконує (не несе) обов`язків військової служби, то у військової частини НОМЕР_3 відсутній обов`язок щодо розгляду Рапортів та звернень особи, яка не проходить службу у даній військовій частині, а тим більше відсутні повноваження на прийняття рішення про звільнення такої особи з лав ЗСУ.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КС України, суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач у встановленому законом порядку до військової частини НОМЕР_1 не подав рапорт про звільнення (не подавав рапорт по команді ), а звернувся з Рапортом про звільнення 15.07.2024 року до Командування десантно-штурмових сил ЗСУ, перебуваючи в статусі особи, яка самовільно залишила військову частину та військова служба якої була призупинена, а від так у Відповідача були відсутні правові підстави та повноваження на розгляд даного рапорту.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не допущено протиправної бездіяльності щодо нерозгляду рапорту позивача від 15.07.2024 року, а відтак не підтверджено порушень прав позивача у спірних правовідносинах.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною щодо не розгляду Рапорту від 15.07.2024 року про звільнення на підставі п. 3 ч. 12 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та зобов`язання звільнити його з військової служби відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 19.11.2024 р.

Суддя Н.В. Лісовська