Справа № 140/1368/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 140/1368/24 пров. № А/857/15350/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог (суддя Костюкевич С.Ф., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Луцьк, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №140/1368/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області,

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області (далі ТУ ДСА України в Волинській області), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні позивачу як судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відставці: - довідки за її заявою від 02.01.24 р. про суддівську винагороду для обчислення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відставці з 01 січня 2024 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" - 3028 гривень - листом №57/ 04 - 27 від 19.01.24 р.; - довідки за її заявою від 19.06.23 р. про суддівську винагороду для обчислення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відставці з 01 січня 2023 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" - 2684 гривні - листом № 1 264/04 - 27 від 27.07.23 р.; 2) зобов`язати відповідача видати позивачу як судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відставці: - за її заявою від 02.01.24 р. довідку про суддівську винагороду для обчислення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Ковельського міськрайонного суду Волинської області із зазначенням розміру суддівської винагороди судді, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 01 січня 2024 року у розмірі 3028 гриванів; - за її заявою від 19.06.23 р. довідку про суддівську винагороду для обчислення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Ковельського міськрайонного суду Волинської області із зазначенням розміру суддівської винагороди судді, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 01 січня 2023 року у розмірі 2684 гривні.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 відкрито провадження у справі.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 закрито провадження у цій справі в частині позовних вимог про визнання протиправною відмови надати довідку за заявою ОСОБА_1 від 19.06.2023 про суддівську винагороду для обчислення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відставці станом на 01.01.2023, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2023 рік (2684,00 грн) та зобов`язання видати таку довідку.

З цією ухвалою суду першої інстанції не погодилася позивач та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду є такою, що постановлена з неправильним встановленням обставин справи, з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала суду перешкоджає позивачу у реалізації її прав з урахуванням того, що підстава позову у справі №140/1368/24 не є тією ж, що і у справі №140/26477/23. Зауважує апелянт, що закриття провадження у справі можливе лише за умови, що ухвала, яка набрала законної сили, постановлена за позовом, який є тотожним позову, який розглядається, тобто, збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елемента не перешкоджає звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі. Оскільки ухвала у справі №140/26477/23, на яку посилався суд першої інстанції як на підставу для закриття провадження у справі, не є такою, що вирішує спір між тими самими сторонами, про той самий предмет позову та з тих самих підстав, суд першої інстанції, то суд дійшов помилкового висновку про можливість закриття провадження у справі №140/1368/24. Однак у справі №140/26477/23 судом не постановлялась ухвала про закриття провадження у справі. Повернення позовної заяви за ст.123 КАС України - це така процесуальна дія, яка припиняє розгляд справи на стадії відкриття провадження у справі і самого відкриття провадження не відбувається та така ухвала, згідно з ч.8 ст.169 КАС України, не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом; вона не є тотожною ухвалі про закриття провадження у справі, тягне за собою інші наслідки.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду 27.05.2024, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги позивача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити, з урахуванням наступного.

Закриваючи провадження в частині вимог відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд першої інстанції виходив з того, що проаналізувавши підстави, предмет позову та суб`єктний склад сторін у справі №140/26477/2 та у справі №140/1368/24, суд констатував, що оскільки спір про той самий предмет і з тих самих між сторонами в частині вимог про визнання протиправною відмови надати довідку за заявою ОСОБА_1 від 19.06.2023 про суддівську винагороду для обчислення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відставці станом на 01.01.2023, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2023 рік (2 684,00 грн) та зобов`язання видати таку довідку, вирішено у справі №140/26477/23 (ухвала Волинського окружного адміністративного суду від 12.09.2023 у справі №140/26477/23, яка залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2024), тому провадження у даній справі в зазначеній частині позовних вимог підлягає закриттю.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для закриття провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Отже, право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

Разом з тим, згідно з частиною статті 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 238 КАС, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ця підстава кореспондується з принципом "res judicata" (юридичної (правової) визначеності), у відповідності з яким, зокрема, якщо справу уже вирішено судом, вдруге заявляти тотожний адміністративний позов не можна.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на необхідність дотримання на рівні національного судочинства принципу ??res judicata??, наголошуючи, що жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що у спірних правовідносинах предметом судового розгляду є вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у наданні позивачу як судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відставці: довідки за її заявою від 02.01.24 р. про суддівську винагороду для обчислення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відставці з 01 січня 2024 року; довідки за її заявою від 19.06.23 р. про суддівську винагороду для обчислення (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відставці з 01 січня 2023 року та зобов`язання відповідача видати позивачу спірні довідки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 у справі №140/26477/23 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду було відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області з вимогами про визнання протиправною бездіяльність ТУ ДСА щодо ненадання довідки за заявою від 19.06.2023 про суддівську винагороду для обчислення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відставці станом на 01.01.2023, виходячи з базового розміру посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого визначено статтею 7 Закону України Про державний бюджет України на 2023 рік (2684,00 грн) - повернуто позивачці.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.04.2024 ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 про повернення позовної заяви по справі №140/26477/23 - залишено без змін.

Отже, у справі №140/26477/23 позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ТУ ДСА щодо ненадання довідки за заявою від 19.06.2023 про суддівську винагороду для обчислення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2023, по суті не вирішено і рішення суду з цього питання по суті не прийнято.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 у справі №140/26477/23 відповідну позовну заяву повернуто позивачці.

Також у справі №140/26477/23 судом не постановлялась ухвала про закриття провадження у справі.

Повернення ж позовної заяви за ст.123 КАС України - це така процесуальна дія, яка припиняє розгляд справи на стадії відкриття провадження у справі і самого відкриття провадження не відбувається, і така ухвала, згідно з ч.8 ст.169 КАС України, не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом; вона не є тотожною ухвалі про закриття провадження у справі, тягне за собою інші наслідки.

Враховуючи, що ухвала Волинського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 у справі №140/26477/23 про повернення позовної заяви, на яку посилався суд першої інстанції як на підставу для закриття провадження у справі, не є такою, що вирішує спір між тими самими сторонами, про той самий предмет позову та з тих самих підстав, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість закриття провадження у справі №140/1368/24 на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Колегія суддів зауважує, що як встановлено п.4 ч.1 ст.238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова суду чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Також апеляційний суд враховує, що згідно з ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлені гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ до суду був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Bellet v. France від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Враховуючи наведені вище фактичні обставини, положення КАС України, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у цій справі №140/1368/24 в частині позовних вимог на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Отже, доводи і вимоги апеляційної скарги позивача у відповідній частині є обґрунтованими, а тому апеляційну скаргу належить задоволити.

Відповідно до ст.320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 4) порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції від 27.05.2024 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог в адміністративній справі №140/1368/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль