Справа № 120/9109/24
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 листопада 2024 р. Справа № 120/9109/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною, на думку позивача, бездіяльністю Департаменту патрульної поліції яка виразилась у не наданні відповіді на її звернення щодо фіксації факту дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 16.07.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення її недоліків.

У встановлений судом строк позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі від 16.07.2024 року, зокрема, шляхом зміни відповідача з Департаменту патрульної поліції на Головне управління Національної поліції України у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 19.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою також витребувано у Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області відомості щодо надходження та реєстрацію 04.07.2024 року повідомлення ОСОБА_1 , яке надійшло на лінію "102", про здійснення заходів, спрямованих на фіксацію факту дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 03.07.2024 року о 08 год 50 хв по вул. Брацлавській в м. Вінниці; та копії доказів, які свідчать про реагування на вказане звернення ОСОБА_1 (за наявності).

23.07.2024 позивачем подано до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в задоволенні якого відмовлено ухвалою від 24.07.2024 року.

25.07.2024 року представником позивача подано клопотання про долучення до матеріалів справи протокол прийняття зави та пояснення від 23.07.2024 року.

29.07.2024 року Головним управлінням Національної поліції України у Вінницькій надано витребувані судом докази.

31.07.2024 року від представника Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача.

Ухвалою від 20.08.2024 року клопотання представника Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області про заміну неналежного відповідача у справі задоволено частково та залучено до участі в справі в якості другого відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції.

27.08.2024 року представником Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивачем оскаржуються дії працівників управління патрульної поліції у Вінницькій області щодо реагування та розгляду повідомлення позивача, однак, управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції не входить в структуру ГУНП у Вінницькій області, а підпорядковано Департаменту патрульної поліції, що являється окремою юридичною особою. Враховуючи, що позивач фактично оскаржує дії співробітників управління патрульної поліції у Вінницькій області, які одночасно являються співробітниками саме Департаменту патрульної поліції, а не Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, то заявлені позивачем вимоги до ГУНП у Вінницькій області, на переконання представника даного відповідача, є безпідставними та необґрунтованими.

28.08.2024 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій він зазначає, що висновки відповідача ГУНП у Вінницькій області, слід вважати способом уникнення від виконання повноважень при здійсненні функцій держави, як суб`єкта владних повноважень, а тому, сторона позивача просить відмовити в задоволенні відзиву на позовну заяву.

25.09.2024 року представником Департаменту патрульної поліції подано відзив, в якому його представник заперечив щодо задоволення позовних вимог та вказав, що при розгляді звернення позивача поліцейські діяли в межах свої повноважень та не могли повідомити про результати розгляду звернення, адже дзвінок робила не заявниця, відсутні дані заявника який безпосередньо телефонував, та адреси проживання, а також документів підтверджуючих, що позивач доручила робити такі дії від її імені.

У відповіді на даний відзив, яка подана представником позивача 26.09.2024 року, вказується, що Департаментом патрульної поліції пропущено строк подання відповідного відзиву.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.

Як зазначає позивач, 04.07.2024 року вона звернулась до Патрульної поліції ГУНП у Вінницькій області з усним зверненням через спец-лінію "102" про здійснення заходів щодо фіксації факту дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 03.07.2024 року о 08 годині 50 хвилин по вулиці Брацлавська, 2, що у місті Вінниця, у якому просила, зокрема, провести фіксування ДТП.

Позивач стверджує, що про результати розгляду зазначеного звернення її повідомлено не було, а також відповідач не здійснив заходи державного нагляду за виконанням ПДР та функції покладені на нього державою, що й стало підставою для звернення до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян".

Частиною першою статті 1 названого Закону визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 вказаного Закону під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 5 вказаного Закону встановлені вимоги до звернення, а статтею 7 цього Закону визначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано статтею статті 15 Закону України "Про звернення громадян", відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Стаття 20 Закону України "Про звернення громадян" визначає, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Поряд з цим, відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-ХІІ кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Як слідує з матеріалів справи, зокрема, з листа Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області №СЕД-4734-2024 від 26.07.2024 року та додатків до нього, 04.07.2024 о 20.52 за скороченим номером екстреної комунікації поліції «102» до ГУНП у Вінницькій області від абонента номеру телефону НОМЕР_1 надійшло повідомлення, де чоловік, який не назвав своїх анкетних даних та виявив бажання подати повідомлення від імені своєї знайомої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 03.07.2024 близько 08 год. 50 хв. в м. Вінниця, по вул. Брацлавська, поблизу будинку № 2, його знайома ОСОБА_2 , стала учасником дорожньо-транспортної пригоди без травмованих, за участі автомобілів Фольцваген д.н.з. НОМЕР_2 та Нісан Ліф д.н.з. НОМЕР_3 . Учасники ДТП не оформили Європротокол, тому потребує допомоги поліції. При цьому зазначив, що ОСОБА_3 , на момент його звернення до поліції перебуває за адресою: м. Вінниця, провулок Осінній, буд. 25.

Вказане звернення зареєстровано в електронному журналі Єдиного обліку заяв та повідомлення про кримінальні правопорушення інші правопорушення та події інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» (далі - ІКС ІПНП) Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП НПУ за № 6780 від 04.07.2024.

Для забезпечення реагування на вказане звернення, о 20.52 диспетчером ситуаційного відділу в системі ІКС ІПНП призначено завдання з реагування наряду УПП у Вінницькій області з позивним «Юнкер-0108», який перебував за 2223 метри від встановленого оператором «102» місця події та о 20.55 прибули на вул. Брацлавська, 2.

За результатами реагування, старший наряду «Юнкер-0108» поліцейський взводу №1, роти №1 УПП у Вінницькій області рядовий поліції Дмитро Лавренюк, о 21.10 в системі ІКС ІПНП подав електронний рапорт наступного змісту «Прибувши на місце виклику за вище в казаною адресою зв`язались з заявником, який повідомив що зробив виклик на спец лінію 102 для фіксації ДТП, яка сталася 03.07.2024 близько 8 год 50 хв, між транспортними засобами Нісан Ліф д.н.з НОМЕР_3 та ОСОБА_4 з НОМЕР_4 , з метою інформування відділу ДТП, щоб з даним громадянином хтось зв`язався завтра з 9 год до 18 год, для надання можливої консультації. Заяв та пояснень не надходило, відповіді від ОВС не потребує», долучивши відомості про заявника та транспортні засоби, за участі яких сталася ДТП, а також фотозображення місця події.

Отже, судом встановлено, звернення ОСОБА_5 від 04.07.2024 року, відповідачем було опрацьовано та направлено старшого наряду «Юнкер-0108» поліцейський взводу №1, роти №1 УПП у Вінницькій області рядовий поліції ОСОБА_6 , який своїм рапортом підтвердив, що вказаного заявника заяви, пояснення не надходили та відповіді від ОВС він не потребує.

Разом з тим, як слідує зі змісту позовних вимог, ОСОБА_1 , просить визнати протиправною бездіяльність відповідача за її зверненням на спец-лінію «102» від 04.07.2024 року щодо фіксації факту дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03.07.2024 року.

В контексті вказаного, суд звертає увагу, що відповідно до п. 2.10 Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

a) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). Згідно п. 2.11 ПДР України, якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею. Третіми особами вважаються інші учасники дорожнього руху, які через обставини виявились причетними до дорожньо-транспортної пригоди. У разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами «д» «є» пункту 2.10 цих Правил.

Відповідно до розділу 9 «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено статтею 124 КУпАП» інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерством внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 передбачено, що у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП , яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі. На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти: 1) ділянка дороги, на якій сталась ДТП; 2) сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів; 3) транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; 4) сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; 5) інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; 6) координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; 7) ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; 8) ширина тротуарів, узбіччя; 9) розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; 10) розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; 11) розташування дорожньої розмітки; 12) розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; 13) розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

В обов`язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: 1) марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; 2) номерний знак транспортного засобу; 3) власник (співвласник) транспортного засобу; 4) серія та номер полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов`язковою; 5) перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; 6) вид пригоди; 7) кількість учасників ДТП; 8) порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; 9) результати огляду на стан сп`яніння (у випадку його проведення); 10) тип транспортного засобу.

Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів. 5. При складанні схеми місця ДТП рекомендується: 1) застосовувати спеціальне креслярське приладдя (лінійки, лекала); 2) користуватися загальноприйнятими графічними зображеннями об`єктів та умовними позначками; 3) не порушувати масштабу зображення; 4) деталізувати ту чи іншу ділянку схеми пригоди; 5) використовувати винесення фрагментів за схему. Відповідно до п. 33.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, - у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Отже, зазначені вимоги Правил дорожнього руху не були дотримані водіями при настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 03.07.2024 року.

В той же час, як слідує з листа Головного управління Національної поліції України у Вінницькій області №СЕД-4734-2024 від 26.07.2024 року, 03.07.2024 про факт дорожньо-транспортної пригоди по вул. Брацлавська, поблизу буд. 2 в м. Вінниці, за участі автомобілів Нісан Ліф д.н.з НОМЕР_3 та ОСОБА_4 з НОМЕР_4 , заяв/повідомлень до поліції Вінницької області не надходило.

Окрім того, позивачем до матеріалів справи долучено копію повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, де вона визнає свою вину, але відсутній її підпис що не відповідає встановленому зразку встановленого Моторним (транспортним) страховим бюром, тобто вимоги до Європротоколу також сторонами були порушенні, адже там чітко зазначено, що європротокол складається тільки при згоді водіїв, а в даному випадку виходить що водії не дійшли даної згоди та з`їхали з місця ДТП.

Так як транспортні засоби з`їхали з місця дорожньо-транспортної пригоди та органи поліції 03.07.2024 о 08 год. 50 хв. не викликалися, поліцейські які прибули на місце події після повідомлення за скороченим номером екстреної комунікації поліції «102» до ГУНП у Вінницькій області, яке надійшло лише 04 липня 2024 року о 20 год. 52 хв, не могли належним чином зафіксувати дорожньо-транспортну пригоду, адже відповідно до правил дорожнього руху України на місце ДТП одразу викликаються органи поліції, або за згодою сторін оформлюється Європротокол.

Органи поліції не можуть оформлювати дорожньо-транспортну пригоду через певний час, адже для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП обов`язковою умовою є схема місця ДТП на якій відображається прив`язка до об`єктів та слідів. Після з`їзду транспортних засобів, працівники поліції не можуть скласти схему ДТП, а отже не може бути зафіксоване працівниками поліції , адже учасниками було порушено вимоги ПДР України.

Окрім вказаного, матеріали справи не містять доказів особистого звернення ОСОБА_1 до відповідачів із будь-якими заявами щодо подій, які сталися 03.07.2024 року.

В той же час, із аудіозапису повідомлення ОСОБА_5 вбачається, що під час звернення на спецлінію «102», він не надав своїх відомостей, лише вказав що подає повідомлення від своєї знайомої та не надавши конкретної адреси проживання останньої, лише просив телефонувати йому за його номером.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про звернення громадян», - звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою.

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.

Такі дані у зверненні відсутні. Також для представлення інтересів іншої особи повинно бути довіреність або відповідний договір, який не був наданий працівникам поліції.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що поліцейські діяли в межах свої повноважень та не могли повідомити про результати розгляду звернення, адже дзвінок робила не заявниця, відсутні дані заявника який безпосередньо телефонував, та адреси проживання, а також документів підтверджуючих, що позивач доручила робити такі дії від її імені.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог позивача, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою, другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Окрім того, судом враховується, що відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 )

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції (вул. Ботанічна, 24, м. Вінниця, 21010, )

Відповідач: Головне управління Національної поліції України у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, Вінницька область, 21050, )

Суддя Чернюк Алла Юріївна