Справа № 420/25023/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попова В.Ф.

секретар Церковний В.Я.,

за участю:

представниці позивача Голотової М.М.,

представниці відповідача Рудь В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати п.1 наказу ГУНП в Одеській області № 1753 від 09.07.2024 року Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП №1 та ОРУП №2 ГУНП в Одеській області в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області № 1112 о/с від 15.07.2024 року про звільнення із служби в поліції заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ГУНП в Одеській області поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області;

- стягнути з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 16.07.2024 року по день поновлення на посаді;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, та в частині стягнення грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу за 1 місяць.

Ухвалою суду від 12.08.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено до розгляду у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

23.09.2024 року ухвалою суду вирішено розглядати справу у загальному провадженні.

У судовому засіданні представниця позивача підтримала позовні вимоги і зазначила, що позивач не погоджується із наказами з огляду на те, що в основу висновку службового розслідування покладено лише матеріали кримінального провадження №0000001, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Враховуючи відсутність обвинувального вироку суду, звільнення зі служби в поліції на підставі матеріалів досудового розслідування є незаконним. Відповідачем не врахований принцип презумпції невинуватості, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Матеріали службового розслідування не містять доказів порушення позивачем службової дисципліни у вигляді не здійснення з січня до травня 2024 року відповідних організаційно-практичних заходів, спрямованих на попередження вчинення правопорушень, пов`язаних із вчиненням домашнього насильства на території обслуговування ОРУП №1 ГУНП в області. Дисциплінарна комісія не довела, які негативні наслідки спричинило таке порушення. Проігноровано службову характеристику, згідно якої характеризується позитивно. Крім того, зазначила, що ОСОБА_2 звільнений під час перебування на лікарняному, що є порушенням його прав.

Представниця позивача не визнала позовні вимоги і зазначила, що відсутність вироку суду про визнання позивача винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні не є підставою для скасування спірних наказів, оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни та присяги. Зокрема в наказі про звільнення вказаний пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліції», а не пункт 10 цієї норми. Протиправні дії старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 призвели до грубого порушення службової дисципліни та негативних наслідків у вигляді відкриття кримінального провадження, його затримання, оголошення підозри про вчинення кримінального правопорушення, обрання запобіжного заходу, що набуло суспільного резонансу, негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку в діяльності поліції та рівня довіри населення до поліції, оскільки були висвітленні у засобах масової інформації. Враховуючи досвід роботи в органах поліції ОСОБА_2 знав та розумів, що він є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», але вчинив корупційне діяння щодо отримання неправомірної вигоди. Крім того, 19.06.2024 у робочий день з 14:00 до 18:15 ОСОБА_4 на службу без поважних причин не прибув, про що керівництву ОРУП № 1 ГУНП в області не доповів, що є прогулом. Позивач, своїми діями, пов`язаними з чисельними порушеннями службової дисципліни, дискредитував звання поліцейського. На момент затвердження висновку службового розслідування, у позивача було наявне дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оголошеної наказом ГУНП в Одеській області від 24.06.2024 №1611. Щодо перебування позивача на лікарняному повідомила, що ці обставини стали відомі тільки після зазначенням про це адвокатом позивача у заяві до суду 30.09.2024 року. Позивач не повідомляв про ці обставини, хоча зобов`язаний був це зробити. У зв`язку з цим, було проведено перевірку та 11.11.2024 року Наказом №1809 о/с внесені зміни до наказу ГУНП в Одеській області № 1112 о/с від 15.07.2024 року та змінено дату звільнення з 15.07.2024 року на 30.07.2024 року, тобто врахований період перебування на лікарняному. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Наказом ГУНП в області від 15.09.2023 № 1257 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 призначено на посаду заступника начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

19.06.2024 на адресу керівника ГУНП в області надійшла доповідна записка УГІ ГУНП в області за фактом порушення службової дисципліни окремими посадовими особами ОРУП № 1 ГУНП в області, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків заступником начальника сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Одеського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що призвело до його затримання 19.06.2024 працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві, спільно зі співробітниками УСБУ в Одеській області, у межах кримінального провадження від 03.01.2024 №0000001, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України (у подальшому, дії останнього були кваліфіковані за частиною третьою статті 369-2 КК України), неповідомлення про пропозицію неправомірної вигоди на спецлінію « 102», учинення протиправних дій, а також для вивчення службової діяльності, ефективності проведення відповідної профілактичної роботи безпосереднім та прямими керівниками щодо останнього.

Наказом ГУНП в області від 20.06.2024 №1564 призначене службове розслідування.

Відповідно до висновків службового розслідування встановлене наступне.

З копій окремих процесуальних документів по кримінальному провадженню від 03.01.2024 № 0000001, які 25.06.2024 надійшли на адресу дисциплінарної комісії ГУНП в області з ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, для долучення до матеріалів службового розслідування, з`ясовано, що до УСБУ в Одеській області із заявою звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який поскаржився на дії старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , котрий вимагав неправомірну вигоду у сумі 5 000 гривень щомісяця за непритягнення його до адміністративної відповідальності та за невтручання в його підприємницьку діяльність (продаж водних біоресурсів).

Зібрані матеріали були направленні до ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, де 02.01.2024 було відкрито кримінальне провадження № 0000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 (Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою) КК України. Як було встановлено в ході досудового розслідування, у листопаді 2023 року, ОСОБА_4 , прибув до торгівельної точки ОСОБА_6 , що знаходиться на продуктовому ринку «Фонтанка-3» у селі Фонтанка, Одеського району, Одеської області, де представившись працівником поліції перевірив у ОСОБА_6 дозвільні документи на торгівлю рибою та повідомив йому, що з наявним комплектом документів реалізовувати рибу останній не може, виказав йому вимогу щодо необхідності мати при собі усі документи, назвавши їх перелік, зокрема паспорт прив`язки торгівельного місця, санітарні книжки, дозволи на реалізацію тощо.

На початку грудня 2023 року, ОСОБА_4 знову прибув до торгівельної точки ОСОБА_6 , де повторно перевіривши наявні у останнього документи повідомив, що у зв`язку із їх неповнотою він вимушений скласти відносно останнього адміністративний протокол за незаконну роздрібну торгівлю та вилучити рибу, при цьому повідомив ОСОБА_7 , що останній зможе торгувати рибою надалі, якщо передаватиме йому неправомірну вигоду у розмірі 5 000 гривень щомісяця.

28.02.2024 о 18:40 ОСОБА_8 прибув за адресою мешкання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , а саме до гаражного приміщення АДРЕСА_1 , де передав поліцейському грошові кошти у розмірі 5 000 гривень.

19.06.2024 о 18:30 на вимогу ОСОБА_3 , ОСОБА_8 знову прибув до вказаної адреси, де у приміщенні гаражу передав йому 20 000 грн.

Відразу після цього, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 було викрито у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та згідно процесуального документу - протоколу затримання, затримано о 18:40 працівниками ТУ ДБР в порядку статті 208 КПК України.

З копії процесуального документу - протоколу обшуку, проведеного у рамках кримінального провадження від 03.01.2024 № 0000001, що надійшов дисциплінарній комісії для долучення до матеріалів службового розслідування, встановлено, що 19.06.2024 посадовими особами слідчого відділу ТУ ДБР, у тому числі УСБУ в Одеській області, у присутності ОСОБА_3 , понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 було проведено санкціонований судом обшук у приватному гаражі ОСОБА_11 в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 20 000 гривень.

У ході службового розслідування був опитаний ОСОБА_8 , який підтвердив, що ОСОБА_2 після неодноразової перевірки документів щодо здійснення торгівельної діяльності запропонував сплачувати йому «подяку», у розмірі 5 000 гривень щомісячно. Про це повідомив у правоохоронні органи. 19.06.2024 домовившись про зустріч передав ОСОБА_12 у його гаражі 20 000 гривень за березень, квітень, травень та червень 2024 року. Коли вийшли на вулицю то під`їхав автомобіль із правоохоронцями, які затримали С. Тендіта.

Опитані ОСОБА_13 , ОСОБА_14 які були понятими при проведенні слідчих дій пояснили, що у гаражі, праворуч від входу уздовж стінки стояла дерев`яна тумба, на якій лежали грошові кошти схожі на ті, що при них раніше вручили ОСОБА_7 . Адвокат затриманого зауважила, що начебто гараж був постійно відкритий, тому не зрозуміло, як грошові кошти там опинились, але опитані поняті пояснили, що постійно були неподалік від гаражу, метрів 5-7 від нього, та жодного разу не бачили, щоб до гаражу хтось заходив до початку проведення обшуку, який не розпочинався поки не прибув адвокат Тендіта С.

Згідно інформації, яка зареєстрована у Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України», встановлено, що починаючи з листопада 2023 року до 19.06.2024 старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , який достовірно був обізнаний про незаконну торгівлю ОСОБА_15 водними біоресурсами, за що передбачена адміністративна відповідальність, укрив від реєстрації вказану інформацію у єдиному обліку Національної поліції України.

Виходячи з вищенаведеного, дисциплінарна комісія встановила, що старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , на порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, абзацу першого розділу II посадової інструкції від 21.03.2024 № 60/1254, починаючи з листопада 2023 року до 19.06.2024 вказану вище інформацію від єдиного обліку Національної поліції України укрив, в ЖЄО ОРУП № 1 ГУНП в області не зареєстрував, жодних заходів, спрямованих на припинення адміністративних правопорушень, вчинених ОСОБА_15 , та документування його протиправних дій, не вживав.

Як протиправний результат, 28.02.2024 та 19.06.2024 старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , на порушення положень пунктів 1,2,3 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІП, абзаців другого, третього та четвертого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пункту 2.1. Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000, вчинив протиправні дії, які мають ознаки корупційних, пов`язанні з отриманням від ОСОБА_6 неправомірної вигоди у вигляді 25 000 грн, за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності та невтручання в його підприємницьку діяльність.

Крім того, ОСОБА_16 відповідно до висновків службового розслідування порушено службову дисципліну та нехтування своїми посадовими обов`язками в частині невиконання організаційно-розпорядчих актів, якими зобов`язано проводити відповідну профілактичну роботу щодо профілактики порушень службової дисципліни серед працівників поліції. Був відсутній на роботі 19.06.2024, що є прогулом.

Дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що обставини, які б пом`якшували або обтяжували відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 - відсутні.

Водночас встановлено, заподіяння дисциплінарним проступком шкоди, що виразилась у підриві авторитету та довіри до органів Національної поліції України.

На підставі викладеного дисциплінарна комісія дійшла висновку, що старший лейтенант поліції ОСОБА_4 вчинив грубий дисциплінарний проступок, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 4, 6, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ, пунктів 1, 2, З частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3, 5, 8, 18 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 22, частини першої статті 24, частини першої етапі 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 № 1700-VII, абзаців другого, третього, четвертого, шостого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 6, 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, абзаців 3, 4 підпункту 7 пункту 36 Порядку взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству і насильству за ознаками статі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 658, абзацу першого, шостого пункту З.2., пункту 4.1. Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 № 1000, абзацу першого, пунктів 2,3, 8 абзацу другого, пунктів 5, 7 абзацу четвертого розділу II посадових інструкцій від 18.10.2023 № 60/3494, від 21.03.2024 № 60/1254, що виразилося:

- в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм діючого законодавства України, вчиненні дій, що підривають авторитет Національної поліції України;

- непрофесійному виконанні своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

- порушенні Присяги поліцейського в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, що підривають авторитет Національної поліції України;

- порушенні етики поліцейського, Правил внутрішнього розпорядку та антикорупційного законодавства України;

- не організації з січня до травня 2024 року відповідних організаційно - практичних заходів, спрямованих на попередження вчинення правопорушень, пов`язаних із вчиненням домашнього насильства на території обслуговування ОРУП № і ГУНП в області;

- невиконанні вимог наказу ОРУП № 1 ГУНП в області від 08.05.2024 № 541, у частині здійснення аналізу з попередження правопорушень, учинених у домашньому середовищі;

- невиконанні обов`язкових заходів, передбачених пунктами 1, 2, 4, 8 нормативного акту ОРУП № 1 ГУНП в області від 02.05.2024 № 60/1712, щодо попередження вчинення правопорушень, пов`язаних із домашнім насильством на 2024 рік;

- укритті (з листопада 2023 року до 19.06.2024) та не реєстрації у єдиному обліку Національної поліції України інформації про вчинення ОСОБА_15 адміністративних правопорушень, пов`язаних з незаконною торгівлею водними біоресурсами;

- невжитті заходів по документуванню, у тому числі по припиненню, (з листопада 2023 року до 19.06.2024) протиправних дій ОСОБА_6 , пов`язаних з вчиненням адміністративних правопорушень;

- схилянні (з грудня 2023 року до 19.06.2024) ОСОБА_6 , шляхом погроз на адресу останнього, до неправомірних дій з корисливих мотивів;

- використання (з листопада 2023 року до 19.06.2024) під час спілкування з ОСОБА_15 службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб;

- вступі 28.02.2024 та 19.06.2024 у корупційні діяння, пов`язанні з вимаганням та отриманням від ОСОБА_6 неправомірної вигоди у сумі 25 000 грн за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності та невтручання в його підприємницьку діяльність;

- прийнятті 28.02.2024 та 19.06.2024 пропозиції неправомірної вигоди та неінформуванні про це безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції;

- відсутності у робочий день - середу 19.06.2024 (з 14:00 до 18:15) на місці несення служби для виконання посадових інструкцій, у тому числі основних обов`язків та повноважень поліцейського;

- використанні 19.06.2024 (з 14:00 до 18:15) робочого часу для вчинення протиправних, корупційних дій;

- введені 19.06.2024 в оману та неповідомленні керівництву ОРУП № 1 ГУНП в області про причини відсутності на службі.

Окрім того, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 було письмово ознайомлено із вимогами наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», що підтверджується відповідною відомістю.

Оскільки, підпунктом 2 пункту 1 наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції» визначено, що за результатами службових розслідувань за фактами причетності до скоєння корупційних кримінальних правопорушень, застосовується до винних найсуворіший вид дисциплінарної відповідальності - звільнення зі служби в поліції.

Відтак, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , як крайнього заходу дисциплінарного впливу є співмірним вчиненому останнім проступку.

У висновку службового розслідування також зазначено про те, що ОСОБА_2 відмовився надавати пояснення членам дисциплінарної комісії, щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку.

Наказом ГУНП в Одеській області № 1753 від 09.07.2024 року Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ОРУП №1 та ОРУП №2 ГУНП в Одеській області до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУНП в Одеській області № 1112 о/с від 15.07.2024 року ОСОБА_1 звільнений із служби в поліції.

Наказом №1809 о/с від 11.11.2024 року внесені зміни до наказу ГУНП в Одеській області № 1112 о/с від 15.07.2024 року та змінено дату звільнення з 15.07.2024 року на 30.07.2024 року.

Зазначені накази є предметом оскарження у цій справі.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали службового розслідування та інші докази докази по справі, враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

За приписами частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до частин першої, другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частинами першою, другою, третьою статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до частини першої - четвертої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893.

Згідно з абзацом 2 пункту 2 розділу ІІ цього Порядку службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

За змістом пункту 1 розділу VІІ Порядку у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Спір у цій справі виник у зв`язку із застосуванням до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за недотриманням ним вимог Дисциплінарного статуту НП України, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3, 5, 8, 18 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 22, частини першої статті 24, частини першої статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців другого, третього, четвертого, шостого, пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 Nє 1179. що виразилося у нехтуванні інтересами служби, низьких моральних якостях, що негативно вплинуло на авторитет поліції як органу державної влади.

Позиція позивача та його представника ґрунтується на тому, що в основу службового розслідування покладені лише данні досудового розслідування і самостійно комісія не встановила обставин вчинення дисциплінарного проступку, неврахування всіх пом`якшуючих обставин у справі, звільнення позивача під час його перебування на лікарняному.

Відповідач вважає, що службовим розслідуванням та зібраними в його ході доказами доведено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що несумісне із подальшим перебуванням на службі в органах поліції.

На думку суду під час проведення службового розслідування Комісією було вжито всіх необхідних заходів для з`ясування обставин вчинення ОСОБА_16 дисциплінарного проступку, службове розслідування проведено повно та об`єктивно.

На думку суду, зібраними доказами, отриманими комісією як від органів досудового слідства, так і безпосередньо під час службового розслідування, а саме шляхом опитування ОСОБА_8 , якого позивач схиляв до надання неправомірної вигоди, дослідженням матеріалів провадження по заяві ОСОБА_17 журналів реєстрації заяв, протоколів обшуку, допиту понятих по кримінальному провадженню, комісія обґрунтовано прийшла до висновку, що ОСОБА_2 своїми діями схиляв ОСОБА_18 до неправомірних дій, використав своє службове становище з метою одержання неправомірної вигоди, не повідомив про пропозицію надання неправомірної вимоги.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 22, 23 Закону України «Про запобігання корупції» №100-УІІ від 14.10.2014 року забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах. Особам, зазначеним у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб, а також якщо особа, яка дарує, перебуває в підпорядкуванні такої особи.

Відповідно до ст. 38 вказаного Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Суд вважає, що позивачем порушені приписи вказаних статей, оскільки він використав своє службове становище в супереч інтересам служби та етичної поведінки працівника поліції, схиляв особу до надання неправомірної вимоги, не вчиняв дій по припиненню незаконної торгівлі, не повідомив про пропозицію надання неправомірної вигоди.

Суд вважає, що вищенаведених обставин та зібраних доказів було достатньо для визнання дисциплінарною комісією доведеності факту вчинення дисциплінарного проступку

ОСОБА_19 своїй практиці Верховний Суд, аналізуючи норми законодавства, які регулюють особливості проходження служби в поліції, неодноразово висновував, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту. Іншою підставою звільнення є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Своєю чергою, притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, на підставі судового рішення, що набрало законної сили, є підставами для звільнення зі служби в поліції. Проте ці підстави не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у виді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського.

Водночас вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Притягнення до різних видів юридичної відповідальності передбачає виконання/дотримання відмінних і самостійних (окремих) процедур, які передують ухваленню рішення про накладення певного виду стягнення.

Верховний Суд у Постанові від 02.12.2020 у справі № 420/5368/18 зауважив, що кримінальна та дисциплінарна відповідальність є різними, окремими і самостійними видами відповідальності поліцейського. Порядок і підстави притягнення поліцейського до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Верховний Суд зазначає, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Верховний Суд КАС у Постанові від 21.01.2021 року по справі №826/4681/18 зазначив, що притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, на підставі судового рішення, що набрало законної сили, є підставами для звільнення зі служби в поліції. Проте, ці підстави не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до працівників органів поліції, установлені у статті 12 Дисциплінарного статуту.

Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого прямий начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом. (п. 71-74)

78. Вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад саме дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Суд погоджується з висновками дисциплінарної комісії, що встановлений дисциплінарний проступок та факти виявлені під час службового розслідування у своїй сукупності дають підстави визнати, що ОСОБА_2 допустив порушення Присяги поліцейського та вчинив дії які підривають авторитет Національної поліції України, дискредитують честь держави та є несумісними із подальшим проходженням служби в Національній поліції України.

Згідно з Присягою працівника поліції, яку він складає при вступі в поліцію, поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у позаслужбовий час. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь та гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою та суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службовий та позаслужбовий час дотримуватись Конституції України, законів України та Статуту.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Суд зазначає, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. При цьому, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в НП України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналіз змісту висновку службового розслідування, який став підставою для винесення оспорюваних у цій справі наказів, дозволяє дійти висновку, що результати цього службового розслідування ґрунтуються на самостійних правових підставах, заснованих на дослідженні службової документації та відібраних поясненнях працівників поліції, причетних до досліджуваних подій, інших осіб, а не тільки на матеріалах кримінальної справи.

Використанні матеріали кримінального провадження та матеріали службового розслідування у своїй сукупності доповнюють одне одного та повністю підтверджують висновки про наявність підстав для звільнення ОСОБА_20 .

Таким чином суд повністю відмовляє у задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржувані накази є обґрунтованими та законними.

Щодо вчинення позивачем прогулу 19.07.2024 року, суд зазначає, що зазначені обставини не підтвердились в судовому засіданні, спростовуються не тільки поясненнями позивача, але і допитаним в судовому засіданні свідком ОСОБА_21 , який підтвердив, що 19.07.2024 року в другій половині дня був разом з ОСОБА_16 який займався питаннями пов`язаними з службовою діяльністю.

При цьому суд зазначає, що вищенаведені висновки суду жодним чином не впливають на правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції.

Щодо звільнення позивача під час його перебування на лікарняному, то суд відхиляє такі обґрунтування позивача та повністю погоджується з позицію відповідачів про те, що фактично позивач приховав зазначені обставини, не повідомив своєчасно безпосереднє керівництво про перебування на лікарняному і використовує цю ситуацію на свою користь, щоб за любих обставин бути поновленим на роботі. Представниця відповідача зазначила, що про перебування позивача на лікарняному стало відомо лише після подання до суду клопотання представницею позивача та долучення письмових доказів, що стало підставою для перевірки зазначених обставин, а коли цей факт був підтверджений то внесли відповідні зміни до наказу про звільнення змінивши дату.

Суд вважає, що зазначені обставини підтверджуються тим, що у позовній заяві, яка подана до суду 07.08.2024 року, позивач не зазначав про своє звільнення під час перебування на лікарняному, не надав підтверджуючих документів про це і лише 30.09.2024 року представницею позивача у підготовчому судовому засіданні подано клопотання про долучення до матеріалів справи інформаційної довідки про перебування на лікарняному ОСОБА_20 .

Суд зазначає, що відповідно до ст. 79 КАСУ позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви. (частина 2)

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу. (частина 4)

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. (частина 8)

Доказ щодо повідомлення відповідача про перебування позивача на лікарняному, а саме квитанції про відправку рапорту кур`єрською поштою до відділення НП, подано позивачем 12.11.2024 року, після внесення змін до наказу про звільнення, після закінчення термінів подання доказів, з порушенням вимог вищенаведеної статті, що є підставою для його відхилення та в черговий раз підтверджує, що позивач діючи у спосіб порційного надання доказів зловживає своїми процесуальними правами, оскільки ці докази у нього були наявні як на день звільнення так і на день звернення до суду з цим позовом.

Стосовно інших порушень виявлених під час службового розслідування, які стосуються неналежного виконання посадових обов`язків позивачем, суд зазначає, що виявлення факту порушення присяги щодо схиляння до надання неправомірної вигоди є достатнім для висновку про порушення присяги поліцейського та застосування такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з органів поліції.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі Серявін та інші проти України).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачем не доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач надав суду належні та допустимі докази, виклав правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного, у сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст виготовлений та підписаний 15.11.2024 року.

Суддя Попов В.Ф.

.