Справа № 200/4344/24
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року Справа№200/4344/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити пенсію,

УСТАНОВИВ:

27.06.2024 ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах 22.05.2024 року №/ПС 47 ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового страхового стажу періоди роботи з 01.01.2013 по 31.07.2016, з 03.09.2007 по 29.04.2009, з 08.12.2021 по 20.01.2022, з 12.03.2001 по 15.10.2001 та з 09.02.2022 по 15.09.2022; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з урахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; стягнути за рахунок бюджетного асигнування Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 13.05.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, рішенням про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.05.2024 №/ПС 47, позивачу було відмовлено в призначені пенсії оригінала паспорта та у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу передбаченого п. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До пільгового стажу не було зараховано до пільгового стажу період роботи з 01.01.2013 по 31.07.2016, згідно довідки №02/434 від 25.04.2019, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку 5 Постанови КМУ від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», довідку не завірено підписами головного бухгалтера та спеціаліста відділу кадрів. Вище вказаний період зараховано згідно період роботи на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб; період роботи з 03.09.2007 29.04.2009, згідно довідки №544 від 19.08.2022, оскільки відсутня довіреність на підпис документів фахівцем управління по роботі з персоналом; період роботи з 08.12.2021 по 20.01.2022, згідно довідки №24 від 14.08.2023, оскільки не надано інформацію щодо відсутності посади головного бухгалтера; період роботи з 01.03.1995 по 23.03.1995, згідно довідки №26/225 від 28.08.2022, оскільки посада «підземний учень гірника» не передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994; період роботи з 12.03.2001 по 15.10.2001, згідно довідки №610 від 24.08.2022, оскільки відсутня довіреність на підпис документів помічником директора з кадрів; період роботи з 09.02.2022 по 15.09.2022, згідно довідки №28 від 10.11.2022, оскільки відсутня довіреність на підпис документів провідним інспектором відділу кадрів.

Такі дії вважає протиправними, та вказує, що записи у трудовій книжці позивача дають можливість визначити місце, періоди та умови роботи і не потребують уточнення, оскільки відповідачем не встановлено відсутності трудової книжки, записів у ній, а також неправильності і неточності записів про періоди роботи.

Ухвалою суду 04.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області усі матеріали за результатами розгляду заяви про призначення пенсії, розрахунок стажу, письмові пояснення стосовно того, які періоди не зараховані до пільгового та страхового стажу з зазначенням підстав не зарахування таких періодів, надати довідку форми ОК-5, РС-право.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надало відзив на позов, в якому просило відмовити позивачу у задоволенні позову. В обгрунтування відзиву зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.05.2024 №47 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в зв`язку з відсутністю оригіналу паспорта та відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

Позивачем до заяви про призначення пенсії за віком, поданої в електронній формі через вебпортал, долучено сканкопії з копії паспорта тому зазначений документ розгляду не підлягає.

Рішенням Головного управління від 22.05.2024 №47 при визначенні права на призначення пенсії на пільгових умовах до стажу роботи на пільгових умовах не зараховані періоди роботи: з 01.01.2013 по 31.07.2016, згідно довідки №02/434 від 25.04.2019, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку 5 Постанови КМУ від 12.08.1993р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», довідку не завірено підписами головного бухгалтера та спеціаліста відділу кадрів. Звертаємо увагу Суду, шо вище вказаний період зараховано на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб; з 03.09.2007 29.04.2009, згідно довідки №544 від 19.08.2022, оскільки відсутня довіреність на підпис документів фахівцем управління по роботі з персоналом; з 08.12.2021 по 20.01.2022, згідно довідки №24 від 14.08.2023, оскільки не надано інформацію щодо відсутності посади головного бухгалтера; з 01.03.1995 по 23.03.1995, згідно довідки №26/225 від 28.08.2022, оскільки посада «підземний учень гірника» не передбачена постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994; з 12.03.2001 по 15.10.2001, згідно довідки №610 від 24.08.2022, оскільки відсутня довіреність на підпис документів помічником директора з кадрів; з 09.02.2022 по 15.09.2022, згідно довідки №28 від 10.11.2022, оскільки відсутня довіреність на підпис документів провідним інспектором відділу кадрів.

Зазначає, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 не є нормативним актом, а тому не є обов`язковими для застосування органами Пенсійного фонду України при розрахунку стажу громадян, які звертаються із заявами про призначення пенсії. Таким чином, позовні вимоги про зарахування до пільгового стажу періодів роботи із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 не підлягають задоволенню.

Щодо зобов`язання стягнути з Відповідача у справі судові витрати на професійну юридичну допомогу у розмірі 15000,00 грн., Головне управління зазначає наступне.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значення справи для сторони.

Згідно висновку наведеного в постанові Верховного суду від 23.04.2019 по справі №826/9047/16 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесенні нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Також у постанові Верховного суду від 01.10.2018 по справі № 569/17904/17 вказано, що підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати і розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Представником Позивача не доведено факт понесення позивачем витрат на правову допомогу в адміністративній справі №200/4344/24. Водночас зазначаємо, що така категорія адміністративних справ є поширеною, а, отже, не потребує значних зусиль та витрат при здійсненні професійної правничої допомоги.

Отже, вимога щодо відшкодування відповідачем витрат на правничу допомогу є документально не підтверджена, не співмірна що є підставою для відмови у її задоволенні. Враховуючи викладене та вказані вище правові норми, Відповідач у справі діяв відповідно до вимог чинного законодавства у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, безпідставними та такими, які суперечать положенням чинного законодавства, а отже такі вимоги не підлягають задоволенню.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.05.2024 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заява ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.05.2024 №47 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в зв`язку з відсутністю оригінала паспорта та відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Страховий стаж особи становить 39 років 11 місяців 26 днів (з урахуванням додаткових років за списком №1). Пільговий стаж особи відповідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить : за провідними професіями(20) пільговий стаж становить - 06 років 03 місяці 26 днів; за професіями згідно постанови № 202 (25) становить - 06 років 07 місяців 22 дні.

Рішенням Головного управління від 22.05.2024 №47 при визначенні права на призначення пенсії на пільгових умовах до стажу роботи на пільгових умовах не зараховані періоди роботи: з 01.01.2013 по 31.07.2016, згідно довідки №02/434 від 25.04.2019, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку 5 Постанови КМУ від 12.08.1993р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», довідку не завірено підписами головного бухгалтера та спеціаліста відділу кадрів. Вказаний період зараховано на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб; з 03.09.2007 по 29.04.2009, згідно довідки №544 від 19.08.2022, оскільки відсутня довіреність на підпис документів фахівцем управління по роботі з персоналом; з 08.12.2021 по 20.01.2022, згідно довідки №24 від 14.08.2023, оскільки не надано інформацію щодо відсутності посади головного бухгалтера; з 01.03.1995 по 23.03.1995, згідно довідки №26/225 від 28.08.2022, оскільки посада «підземний учень гірника» не передбачена постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994; з 12.03.2001 по 15.10.2001, згідно довідки №610 від 24.08.2022, оскільки відсутня довіреність на підпис документів помічником директора з кадрів; з 09.02.2022 по 15.09.2022, згідно довідки №28 від 10.11.2022, оскільки відсутня довіреність на підпис документів провідним інспектором відділу кадрів.

Трудовою книжкою позивача серія НОМЕР_1 підтверджено, що позивач, зокрема, працював:

- з 12.03.2001 по 15.03.2001 заняття в навчальному пункті на шахту А.Г. Стаханова ВО «Красноармійськвугілля» (запис 8);

- з 16.03.2001 по 15.10.2001 позивач працював на посаді машиніста підземних установок з повним робочим днем у шахті (запис 9-10);

- з 03.09.2007 по 29.04.2009 позивача прийнято на посаду гірника підземного 2 розряду з повним робочим днем у шахті ВАТ Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна №1» (запис 15-17);

- 03.05.2012 позивача прийнято на посаду гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем у шахті ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» управління №9 (запис 21);

- 31.12.2012 позивача переведено на посаду гірника підземного 3 розряду з повним робочим днем у шахті (запис 22);

- 21.01.2013 позивач проходив виробничу практику за спеціальністю «прохідник» з повним робочим днем у шахті на 66 робочі зміни (запис 23);

- 03.06.2013 позивача переведеного на посаду прохідника 4 розряду з повним робочим днем під землею (запис 24);

- 19.03.2014 по 31.07.2016 переведений гірником з ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем під землею (запис 25);

- з 08.12.2021 по 20.01.2022 позивач працював на посаді прохідником підземним підземної дільниці з повним робочим днем в шахті ТОВ «Шахтпромсервіс»(запис 29-30);

- з 09.02.2022 по 15.09.2022 позивач працював на посаді прохідником підземним підземної дільниці з повним робочим днем в шахті ТОВ «Айтмер обджект» (запис 31-32).

Довідкою ТОВ «Шахтобудівельна компанія від 16.04.2024 №02/355 підтверджено, що у період з 01.08.2016 по 16.11.2021 ОСОБА_1 працював на посаді прохідника підземної гірничопрохідницької дільниці. Означена посада є пільговою на підставі постанови КМУ від 24.06.2016 №461 (Список 1, розділ 1, підрозділ 1). Пільговий стаж складає 5 років 3 місяці 16 днів. Зазначена довідка підписана генеральним директором, головним бухгалтером та начальником відділу по роботі з персоналом.

Відповідно до довідки ТОВ «Айтмер обджект» від 10.11.2022 №28 ОСОБА_1 у період з 09.02.2022 по 15.09.2022 працював на посаді прохідника підземного, означена посада є пільговою на підставі постанови КМУ від 16.01.2003 №36 (Список №1, розділ 1 підрозділ 1, код КП 1.1а). Пільговий стаж складає 7 місяці 7 днів. Зазначена довідка підписана директором, головним бухгалтером та провідним інспектором відділу кадрів.

Згідно з довідкою ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» від 25.04.2019 №02/434 ОСОБА_1 з 01.01.2013 працював на посаді підземного гірника 3 розряду; з 21.01.2013 позивач проходив виробничу практику по професії прохідник строком 66 робочих змін; 03.06.2013 позивач працював на посаді прохідника 4 розряду; з 19.03.2014 позивач працював на посаді підземного гірника з ремонту підземних виробіток 4 розряду; з 05.11.2014 по 31.07.2016 працював на посаді прохідника 5 розряду. Означені посади є пільговими відповідно до постанови КМУ від 16.01.2003 №36 (Список №1, розділ 1 підрозділ 1, код КП 1.1а). Зазначена довідка підписана генеральним директором. Крім того, в довідці зазначено, що архівні документи знаходяться за адресою м.Донецьк, б-р Шахтобудівників,35.

Довідкою ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 19.08.2022 №544 підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 03.09.2007 по 11.09.2007 навчальний пункт на посаді гірника підземного (виконувались гірничі роботи); з 12.09.2007 по 29.04.2009 позивач працював на посаді гірника підземного на дільниці КТ-3. Означені посади є пільговими відповідно до постанови КМУ від 16.01.2003 №36 (Список №1, розділ 1 підрозділ 1, код КП 1.1а). Зазначена довідка підписана генеральним директором, головним бухгалтером та фахівцем управління по роботі з персоналом.

Згідно з довідкою ТОВ «Шахт Пром Сервіс» від 14.08.2023 №24 ОСОБА_1 у період з 08.12.2021 по 20.01.2022 працював на посаді прохідника підземного, означена посада є пільговою відповідно до постанови КМУ від 24.06.2016 №461 (Список №1, розділ 1 підрозділ 1, код КП 1). Зазначена довідка підписана генеральним директором, головним бухгалтером та заступником генерального директора з кадрових питань та побуту.

Відповідно до довідки відокремленого підрозділу «Шахта Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» від 24.08.2022 №610 ОСОБА_1 у період з 12.03.2001 по 15.03.2001 проходив навчання у навчальному пункті, з 16.03.2001 по 15.10.2001 працював на посаді машиніста підземних установок. означена посада є пільговою відповідно до постанови КМУ від 31.03.1994 №202 (Список №1, розділ 1 підрозділ 1а1010100а). Зазначена довідка підписана в.о. директора шахти, помічником директора з кадрів та в.о. головного бухгалтера.

Не погодившись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до пункту а статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з приписів пункту 3 Порядку № 637, підтвердження трудового стажу необхідне в разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.

Матеріалами справи, а саме трудовою книжкою позивача серія НОМЕР_1 підтверджено, що позивач має періоди роботи з 01.01.2013 по 31.07.2016, з 03.09.2007 по 29.04.2009, з 08.12.2021 по 20.01.2022, з 12.03.2001 по 15.10.2001 та з 09.02.2022 по 15.09.2022 на підприємствах зазначених у записах за № 1-32 міститься інформація про прийняття (переведення) ОСОБА_1 на посади з повним робочим днем у шахті (під землею).

Записи про спірний період роботи засвідчено відповідними печатками підприємств і дефектів не мають.

Довідкою ТОВ «Шахтобудівельна компанія від 16.04.2024 №02/355 підтверджено, що у період з 01.08.2016 по 16.11.2021 ОСОБА_1 працював на посаді прохідника підземної гірничопрохідницької дільниці. Означена посада є пільговою на підставі постанови КМУ від 24.06.2016 №461 (Список 1, розділ 1, підрозділ 1). Пільговий стаж складає 5 років 3 місяці 16 днів. Зазначена довідка підписана генеральним директором, головним бухгалтером та начальником відділу по роботі з персоналом.

Відповідно до довідки ТОВ «Айтмер обджект» від 10.11.2022 №28 ОСОБА_1 у період з 09.02.2022 по 15.09.2022 працював на посаді прохідника підземного, означена посада є пільговою на підставі постанови КМУ від 16.01.2003 №36 (Список №1, розділ 1 підрозділ 1, код КП 1.1а). Пільговий стаж складає 7 місяці 7 днів. Зазначена довідка підписана директором, головним бухгалтером та провідним інспектором відділу кадрів.

Згідно з довідкою ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» від 25.04.2019 №02/434 ОСОБА_1 з 01.01.2013 працював на посаді підземного гірника 3 розряду; з 21.01.2013 позивач проходив виробничу практику по професії прохідник строком 66 робочих змін; 03.06.2013 позивач працював на посаді прохідника 4 розряду; з 19.03.2014 позивач працював на посаді підземного гірника з ремонту підземних виробіток 4 розряду; з 05.11.2014 по 31.07.2016 працював на посаді прохідника 5 розряду. Означені посади є пільговими відповідно до постанови КМУ від 16.01.2003 №36 (Список №1, розділ 1 підрозділ 1, код КП 1.1а). Зазначена довідка підписана генеральним директором. Крім того, в довідці зазначено, що архівні документи знаходяться за адресою м.Донецьк, б-р Шахтобудівників,35.

Довідкою ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 19.08.2022 №544 підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 03.09.2007 по 11.09.2007 навчальний пункт на посаді гірника підземного (виконувались гірничі роботи); з 12.09.2007 по 29.04.2009 позивач працював на посаді гірника підземного на дільниці КТ-3. Означені посади є пільговими відповідно до постанови КМУ від 16.01.2003 №36 (Список №1, розділ 1 підрозділ 1, код КП 1.1а). Зазначена довідка підписана генеральним директором, головним бухгалтером та фахівцем управління по роботі з персоналом.

Згідно з довідкою ТОВ «Шахт Пром Сервіс» від 14.08.2023 №24 ОСОБА_1 у період з 08.12.2021 по 20.01.2022 працював на посаді прохідника підземного, означена посада є пільговою відповідно до постанови КМУ від 24.06.2016 №461 (Список №1, розділ 1 підрозділ 1, код КП 1). Зазначена довідка підписана генеральним директором, головним бухгалтером та заступником генерального директора з кадрових питань та побуту.

Відповідно до довідки відокремленого підроздялу «Шахта Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» від 24.08.2022 №610 ОСОБА_1 у період з 12.03.2001 по 15.03.2001 проходив навчання у навчальному пункті, з 16.03.2001 по 15.10.2001 працював на посаді машиніста підземних установок. означена посада є пільговою відповідно до постанови КМУ від 31.03.1994 №202 (Список №1, розділ 1 підрозділ 1а1010100а). Зазначена довідка підписана в.о. директора шахти, помічником директора з кадрів та в.о. головного бухгалтера.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).

Так, згідно пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, відповідно до пункту 20 Порядку № 637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно із пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 р. (приклади у додатках 1, 2).

Також пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41.

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 пенсії за віком на пільгових умовах призначаються за результатами атестації робочих місць, яка також надає інші пільги і компенсації, передбачені законодавством, а саме надбавка за роботу в зазначених умовах, право на скорочений робочий день, додаткову відпустку й одержання лікувально-профілактичного лікування. Атестація повинна проводитися на підприємстві не рідше одного разу на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Контроль за проведенням атестації, правильністю застосування Списків покладено на Держпраці.

Отже, своєчасність та проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівника і не може обмежувати його право на отримання пенсії.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку № 442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 у справі № 348/1079/17.

Окрім того, наказом Міністерства праці і соціальної політики України "Про затвердження роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці в окремих випадках" від 21.08.2000 року № 205, зазначено, що в окремих випадках через складний фінансово-економічний стан, що склався по незалежним від підприємства причинам, для проведення атестації робочих місць, де не відбулися корінні зміни умов і характеру праці, можливе використання результатів попередньої атестації.

В спірному рішенні зазначено, що довідки №02/434 від 25.04.2019, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку 5 Постанови КМУ від 12.08.1993р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», довідку не завірено підписами головного бухгалтера та спеціаліста відділу кадрів. Вказаний період зараховано на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб; з 03.09.2007 по 29.04.2009, згідно довідки №544 від 19.08.2022, оскільки відсутня довіреність на підпис документів фахівцем управління по роботі з персоналом; з 08.12.2021 по 20.01.2022, згідно довідки №24 від 14.08.2023, оскільки не надано інформацію щодо відсутності посади головного бухгалтера; з 01.03.1995 по 23.03.1995, з 12.03.2001 по 15.10.2001, згідно довідки №610 від 24.08.2022, оскільки відсутня довіреність на підпис документів помічником директора з кадрів; з 09.02.2022 по 15.09.2022, згідно довідки №28 від 10.11.2022, оскільки відсутня довіреність на підпис документів провідним інспектором відділу кадрів.

Суд зазначає, що у трудовій книжці та довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній позивача містяться всі необхідні відомості про його трудову діяльність, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно не враховано до пільгового стажу позивача періоди роботи, зазначені у довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №02/434 від 25.04.2019, №544 від 19.08.2022, №24 від 14.08.2023, №610 від 24.08.2022 та №28 від 10.11.2022.

Крім того, суд зазначає, що згідно із пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо вживання відповідачем заходів відповідних заходів.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається, що Пенсійний фонд, під час вирішення питання щодо призначення пенсії, зобов`язаний збирати, перевіряти певні обставини та відомості, які необхідні для вирішення питання щодо призначення пенсії, для чого останньому надається тримісячний термін.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, при вирішення питання про призначення пенсії позивачу, не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, оскільки не використав надані законом повноваження для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Щодо не врахування довідки №26/225 від 28.08.2022, оскільки посада «підземний учень гірника» не передбачена постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 суд зазначає наступне.

Проаналізувавши записи трудової книжки, якими посвідчено всі спірні періоди роботи, суд встановив, що вони містять відомості щодо роботи позивача в особливо шкідливих і шкідливих умовах праці, зокрема, роботу впродовж повного робочого дня під землею та назву професії, що належить до Списку №1.

Відтак, щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з з 01.03.1995 по 23.03.1995 суд зазначає, що професії «учень гірника підземного» та «гірник підземний» відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» віднесені до Списку №1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1010100а.

Виходячи з наведеного період роботи позивача з 01.03.1995 по 23.03.1995 підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України від 13.06.2017 у справі №П/800/490/15 як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У свою чергу, суд перевіряє, зокрема, чи діяв ПФУ обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на викладене суд дійшов висновку щодо права позивача на зарахування періодів роботи за трудовою книжкою серії НОМЕР_1 та довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №02/434 від 25.04.2019, №544 від 19.08.2022, №24 від 14.08.2023, №610 від 24.08.2022, №26/225 від 28.08.2022 та №28 від 10.11.2022 до пільгового стажу роботи за Списком № 1.

Щодо позовної вимоги про застосування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону №345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок засписком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно дост. 40Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Виходячи з аналізу зазначеної нормативно-правової норми, передбачене ст. 8 Закону №345-VI додаткове зарахування по одному року за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах здійснюється лише для обчислення розміру пенсії за віком (за Списком № 1), а не при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Тобто, вказаною нормою встановлено додаткову соціальну гарантію отримання пенсійної виплати особам, на яких поширюється дія Закону № 345-VI, і застосування цієї гарантії має місце безпосередньо під час розрахунку розміру призначеної пенсії (а не під час вирішення питання про її призначення).

Зазначений висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові 26.10.2022 року у справі № 200/591/19-а.

Отже, дані позовні вимоги є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу, суд зазначає, що, з урахуванням повідомлених і підтверджених відповідними доказами обставин, суд позбавлений в межах цієї справи дослідити питання виконання всіх умов, визначених законодавством, для прийняття рішення про призначення позивачу пенсії.

Тому суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку, призначення, індексації і перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачу.

Належним способом захисту в цій частині буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії, із зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи періоди роботи з 01.01.2013 по 31.07.2016, з 03.09.2007 по 29.04.2009, з 08.12.2021 по 20.01.2022, з 12.03.2001 по 15.10.2001 та з 09.02.2022 по 15.09.2022.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надавши правову оцінку обставинам справи, а також висновків суду у даній справі суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 22.05.2024 №/ПС 47 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 13.05.2024 та зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2013 по 31.07.2016, з 03.09.2007 по 29.04.2009, з 08.12.2021 по 20.01.2022, з 12.03.2001 по 15.10.2001 та з 09.02.2022 по 15.09.2022.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн.

Таким чином, судовий збір у розмірі 646,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Поряд з цим, позивач в позовній заяві просить суд відшкодувати витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн.

Як видно зі змісту позовної заяви, вказані витрати складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн та витрат по сплаті судового збору.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачкою надано копії договору про надання правничої допомоги від 13.05.2024 року № 08/05/24, акта наданих послуг б/н від 27.06.2024 до вказаного договору на суму 15000,00 грн, квитанція до прибуткового ордеру від 05.06.2024 на суму 15000,00 грн.

Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До пов`язаних із розглядом справи витрат належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову і (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом установлено, що позивачем у даній справі був укладений договір про надання правничої допомоги від 13.05.2024 за № 08/05/24 із Адвокатським бюро "Молчанової Наталії" в особі керуючого бюро - адвоката Молчанової Наталії Володимирівни.

Відповідно до ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 27.06.2024 року серії АН № 1448948, який виданий Адвокатським бюро "Молчанової Наталії" на підставі договору від 13.05.2024 № 08/05/24, правничу допомогу позивачці повинна надавати адвокат Молчанова Наталія Володимирівна (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3538 від 07.03.2012 року), яка і є представницею позивачки у цій справі.

Згідно з пунктом 4.2. договору № 08/05/24 від 13.05.2024 року за правову допомогу, передбачену пунктом 1.2. договору, клієнт сплачує адвокату винагороду (гонорар). Розмір винагороди адвоката при наданні правової допомоги складає 3000,00 грн за годину роботи.

Пунктом 4.3. вказаного договору передбачено, що за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В даному акті вказуються обсяг наданої правової (юридичної) допомоги та її вартість.

Відповідно до акта наданих послуг б/н від 27.06.2024 до вказаного вище договору загальний розмір витрат на правничу допомогу складає 15000,00 грн, у тому числі:

- ознайомлення з документами - усього 50 хвилин, вартість - 2500,00 грн;

- підготовка адміністративного позову - усього 130 хвилин, вартість - 6500,00 грн;

- формування і подання адміністративного позову до суду - усього 50 хвилин, вартість - 2500,00 грн;

- представництво інтересів у суді - усього 70 хвилин, вартість - 3500,00 грн.

На підтвердження факту понесення (сплати) витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн позивачем було надано квитанцію до прибуткового касового ордера №05/06 від 05.06.2024 на суму 15000,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частин 6 та 7 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на ту сторону, яка заявляє клопотання з приводу зменшення витрат на оплату правничої (правової) допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, вирішуючи питання, що стосується розміру витрат на правничу допомогу, суд виходить із критеріїв реальності адвокатських витрат, їх розумності та співмірності.

У додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, серед іншого, на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна за своїм змістом позиція була викладена у постанові Верховного Суду від 17.08.2022 року у справі № 580/3324/19.

Крім того, у додатковій постанові від 08.03.2023 року у справі № 873/52/22 Верховним Судом було зазначено, зокрема, про те що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним порівняно з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно зі статтею 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна та інші проти України", від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України") заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

У пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі "Lavents v. Latvia" (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Суд враховує, що адміністративна справа № 200/4344/24 віднесена до справ незначної складності, щодо якої, станом на дату звернення позивачки до суду, було сформовано сталу судову практику, а також те, що обсяг обставин, які є предметом доказування у справі, та доказів, якими підтверджуються ці обставини, не є надто значним.

При цьому суд також враховує те, що справа № 200/4344/24 розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та не потребує, як такого, представництва адвокатом інтересів позивачки у суді (згідно з актом наданих послуг б/н від 13.05.2024 року вартість представництва складає 3500,00 грн).

З огляду на критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлена до відшкодування сума витрат у розмірі 15000,00 грн є завищеною і неспівмірною зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, у зв`язку з чим підлягає зменшенню до 9000,00 грн.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, які були заявлені позивачкою, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою (постанова Верховного Суду від 06.10.2020 року у справі № 826/11984/16).

З огляду на таке, враховуючи, що судом були частково задоволені пов`язані між собою немайнові позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення та про зобов`язання вчинити певні дії, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають присудженню понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору в сумі 646 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Частково задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити пенсію.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 22.05.2024 №/ПС 47 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області (61022, Харківська обл., місто Харків, Майдан Свободи, Держпром 3 під., 2 пов. ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 13.05.2024 та зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2013 по 31.07.2016, з 03.09.2007 по 29.04.2009, з 08.12.2021 по 20.01.2022, з 12.03.2001 по 15.10.2001 та з 09.02.2022 по 15.09.2022.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (61022, Харківська обл., місто Харків, Майдан Свободи, Держпром 3 під., 2 пов. ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 646 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (61022, Харківська обл., місто Харків, Майдан Свободи, Держпром 3 під., 2 пов. ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено і підписано 20.11.2024.

Суддя І.Г. Аляб`єв