Справа № 320/42555/24
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову без розгляду

19 листопада 2024 року місто Київ №320/42555/24

Київський окружний адміністративний суд в складі судді Донця В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень, вимоги про сплату боргу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом:

визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 08.03.2024 № 7, від 08.03.2024 № 7, від 08.03.2024 № 7, від 08.03.2024 № 7, від 08.03.2024 № 7, від 08.03.2024 № 7, рішення про застосування штрафних санкцій з єдиного внеску від 8.03.2024 № 7, рішення про застосування штрафних санкцій з єдиного внеску від 08.03.2024 № 7, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.03.2024 №Ф-17704.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.10.2024 відкрито провадження в адміністративній справі, звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору, постановлено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено строки для подання зав по суті та доказів.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 08.03.2024 №Ф-17704, до набрання законної сили рішенням суду по цій справі.

Вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову визначені статтею 152 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини четвертої статті 152 КАС України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Заявником зазначених вимог не дотримано, оскільки заяву про забезпечення позову подано не у відповідності до вимог статті 152 КАС України, а саме, до заяви не надано доказів сплати судового збору.

В заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та, беручи до уваги, що позивач проходить службу як доброволець ТРО в Добровольчому формуванні Вишгородської міської ТРО, де є бійцем окремої роти « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підставі контракту, відповідно до якого, на ОСОБА_1 поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

На підтвердження зазначеного позивач додав до позовної заяви копію посвідчення добровольця територіальної оборони та відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 2023 рік.

Щодо звільнення позивача від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до визначення, наведеного у пункті 16 частини першої статті 1 Закону України «Про основи національного спротиву», територіальна оборона - це система загальнодержавних, воєнних і спеціальних заходів, що здійснюються у мирний час та в особливий період з метою протидії воєнним загрозам, а також для надання допомоги у захисті населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону України «Про основи національного спротиву» на членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На членів добровольчих формувань територіальних громад, які беруть участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, поширюються гарантії соціального захисту, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Порядок утворення та діяльності добровольчих формувань територіальних громад, набуття та припинення членства в добровольчих формуваннях, визначений Положенням про добровольчі формування територіальних громад, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1449 (далі - Положення №1449), відповідно до пункту 23 якого підставами припинення контракту добровольця територіальної оборони є, зокрема: призов (прийняття) на військову службу; укладення контракту про проходження служби у військовому резерві Збройних Сил або інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, служби в правоохоронних органах.

Проаналізувавши наведені норми, Верховний Суд у постанові від 24.10.2022 у справі №640/8082/22 дійшов висновку, що надаючи соціальні гарантії, передбачені для військовослужбовців іншим особам, законодавець обмежив коло таких прав саме Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в яких відсутні пільги щодо сплати судового збору.

Тому поширення гарантій соціального захисту, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на членів добровольчих формувань територіальних громад свідчить про те, що маючи спеціальний статус, що прирівнює їх до військовослужбовців в отриманні соціальних гарантій, такі особи не мають права на інші пільги, що передбачені тільки для військовослужбовців в інших законодавчих актах, якщо про це прямо не зазначено у законі.

З огляду на зазначене, в суду відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Щодо звільнення позивача від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у зв`язку зs скрутним матеріальним становищем, суд зазначає наступне.

З наданих до заяви відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 2023 рік вбачається, що сума доходу за 2023 рік становить 6800,00 грн.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 03.10.2024 позивача звільнено від слати судового збору за подання позовної заяви, однак суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, оскільки зазначена довідка не є достатнім доказом для висновку про майновий стан щодо неможливості сплати ним судового збору за подання заяви про забезпечення позову, що є значно меншим вд судового збору за подання позовної заяви.

За змістом частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову, заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду, заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення судовий збір встановлюється у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" від 09.11.2023 № 3460-IX встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

Отже, за подання заяви про забезпечення позову необхідно сплатити судовий збір у розмірі 908,40 грн.

Відповідно до частини сьомої статті 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу або подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Оскільки заявником не надано до заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви доказів сплати судового, така заява підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись статтями 152, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову без розгляду.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Донець В.А.