Справа № 400/7857/23
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 листопада 2024 р. № 400/7857/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянувши у порядку письмового провадження звіт Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року у справі №400/7857/23 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком та зобов`язано Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 8179 (вісім тисяч сто сімдесят дев`ять) гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної сили з 17.10.2023 року.

15.11.2023 року на виконання резолютивної частини рішення від 28.07.2023 року Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист у справі №400/7857/23.

25.10.2024 року канцелярією суду було зареєстровано заяву ОСОБА_1 про подання відповідачем звіту, в якій позивач просив встановити відповідачу строк подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року у справі №400/7857/23.

Ухвалою від 31.10.2024 року суд заяву ОСОБА_1 про встановлення відповідачу строку подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.10.2024 року - задовольнив та встановити Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради строк для подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року у справі №400/7857/23.

07.11.2024 року до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради надійшов звіт про виконання рішення суду у справі №400/7857/23. В обґрунтування вказаного звіту відповідач зазначив, що у Департаменту є окрема бюджетна програма «Забезпечення виконання рішень суду». Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 року № 902 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду. Цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Забезпечення виконання рішень суду». Департаментом здійснено ОСОБА_1 перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, з урахуванням раніше виплачених сум, розмір грошової допомоги становить - 8179,00 грн. Відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 26.08.2021 № 902 Департаментом сформовано окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів. Вказав, що ОСОБА_1 внесена до вказаного списку. Згідно списку по особам сплата коштів яким передбачена державним бюджетом для забезпечення виконання рішень суду - ОСОБА_1 (справа № 400/7857/23) - 1317 у черзі.

Визначаючись щодо наявності підстав для прийняття звіту відповідача про виконання рішення у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно частин 2, 3 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах встановлено статтею 382 КАС України, частиною 1 якої передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно частин 2, 3, 4 статті 382 Кодексу за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

При цьому, під час розгляду звіту про виконання рішення суду, суд зобов`язаний надавати правову оцінку кожному доводу суб`єкта владних повноважень стосовно підстав невиконання судового рішення, та у разі відсутності доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій суб`єкта владних повноважень, які б свідчили, що відповідач дійсно бажає реалізувати свій обов`язок стосовно виконання судового рішення в найкоротші строки, застосовувати відповідний штраф.

За висновками Верховного Суду, викладеними зокрема у постанові від 01.02.2022 року у справі №420/177/20, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, зокрема, у публічно-правових спорах, адміністративні суди повинні зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, щоб це не призводило до порушення основоположних засад адміністративного судочинства та щоб такі засоби не були надмірними за визначених умов та не призводили до порушення прав, гарантованих Конституцією та законами України, а також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Це означає, що негативні наслідки недобровільного виконання судового рішення мають бути пропорційними та збалансованими, а санкції, накладені судом у зв`язку з невиконанням судового рішення, не повинні бути надмірними; при цьому мають враховуватися усі обставини, які стали причиною невиконання судового рішення, надаватися оцінка діям боржника, спрямованих на таке виконання, міру його вини тощо.

Зобов`язальна частина рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року у справі №400/7857/23 містить вимоги, зокрема, зобов`язано Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік у розмірі 8179 (вісім тисяч сто сімдесят дев`ять) гривень.

Як вбачається зі змісту звіту про виконання судового рішення, Департаментом здійснено перерахунок позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Сума заборгованості, буде виплачена позивачу за наявності відповідного фінансування в межах затверджених бюджетних призначень.

При цьому, на переконання суду, затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до частини першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом пунктів 20, 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без відповідних бюджетних асигнувань чи з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.

Таким чином, нарахована позивачеві сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснена за рахунок власних коштів Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Суд наголошує на тому, що невиконання судового рішення Департаментом в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 року № 902 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду.

Цей Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Забезпечення виконання рішень суду».

Так, згідно Порядку № 902 (далі - Порядок) Головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є Нацсоцслужба та її територіальні органи, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат (пункт 4 Порядку).

У відповідності до пункту 5 Порядку - Бюджетні кошти спрямовуються з дотриманням такої пріоритетності напрямів:

1) забезпечення виконання грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень на користь стягувана (далі - грошове зобов`язання), щодо якого винесено рішення, боржниками у виконанні яких визначено Мінсоцполітики та Нацсоцслужбу, а також відшкодування моральної шкоди та судових витрат, сплати виконавчого збору, витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України Про виконавче провадження;

2) забезпечення виконання грошових зобов`язань щодо виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, визначених Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань, боржниками у виконанні яких визначено регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат, а також відшкодування моральної шкоди та судових витрат;

3) забезпечення виконання грошових зобов`язань щодо інших соціальних виплат (крім зазначених у підпункті 2 цього пункту), боржниками у виконанні яких визначено територіальні органи Нацсоцслужби, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат;

4) забезпечення сплати судових витрат, виконавчого збору, витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України Про виконавче провадження, боржниками у виконанні яких визначено територіальні органи Нацсоцслужби, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат.

Не допускається спрямування бюджетних коштів на здійснення видатків, які не пов`язані з напрямами, зазначеними в пункті 5 цього Порядку, та фінансуються за рахунок інших бюджетних програм (пункт 6 Порядку).

Черговість виконання рішень визначається боржником за датою їх надходження до боржника, в межах однієї дати - за датою набрання рішенням законної сили, якщо рішення, які виконуються за датою набрання ними законної сили, прийнято стосовно декількох позивачів, - за прізвищами в алфавітному порядку (пункт 7 Порядку).

Згідно пункту 8 Порядку Боржник формує окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів, визначеної пунктом 5 цього Порядку (далі - списки).

Як вбачається зі звіту відповідача, Департаментом здійснено ОСОБА_1 перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум, розмір грошової допомоги становить - 8179 грн.

Відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 26.08.2021 № 902 Департаментом сформовано окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 внесена до вказаного списку. Згідно списку по особам сплата коштів яким передбачена державним бюджетом для забезпечення виконання рішень суду - ОСОБА_1 (справа № 400/7857/23) - 1317 у черзі.

Таким чином, відповідач, поза розумним сумнівом, вжив конкретні заходи з метою виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду.

Фактична невиплата нарахованих сум зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Департамент, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач створює перешкоди для виконання судового рішення.

Дослідивши поданий звіт суд вважає його таким, що підлягає затвердженню.

Керуючись статтями 205, 223, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти та затвердити звіт Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 07.11.2024 року про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року у справі №400/7857/23.

2. Копію ухвали надіслати (видати) сторонам у справі.

3. Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

Суддя А.В. Величко