Справа № 127/11776/24
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2024-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/79/24
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Лужанської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в особі сержанта поліції 1-го батальйону 1-ї роти 2-го взводу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Паянка Владислава Володимировича про скасування постанови серії ЕНА №1722219 від 22.03.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП,-

вимоги позивача: скасувати постанову серії ЕНА №1722219 від 22.03.2024 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закрити відносно нього провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП,-

ВС ТАНОВИВ:

05 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в особі сержанта поліції 1-го батальйону 1-ї роти 2-го взводу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Паянка В.В. про скасування постанови серії ЕНА №1722219 від 22.03.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2024 року позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 березня 2024 року на його адресу надійшла оскаржувана постанова про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у якій зазначено, що 22 березня 2024 року о 22:49:30 на вул. Степана Тимошенка (Якіра) в м. Вінниці він, керуючи транспортним засобом «Kia Ceed», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив виїзд на тротуар та в подальшому продовжив по ньому рух, чим порушив п. 11.13 ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає, що дана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки будь-яких доказів, що свідчили б про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано. Інспектор поліції виніс оскаржувану постанову з порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього інспектором поліції не здійснювався, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності в його присутності не складалася та йому не вручалася. Транспортний засіб марки «Kia» моделі «Ceed», реєстраційний номер НОМЕР_1 , дійсно належить йому на праві власності, однак 22 березня 2024 року він автомобілем не керував та не здійснював на ньому рух. Оскаржувана постанова на місці вчинення вказаного правопорушення не складалася, транспортний засіб не зупинявся працівниками поліції, а працівники поліції приїздили до нього додому (вул. Степана Тимошенка, 72) в той час, коли автомобіль знаходився на вулиці біля його будинку та повідомили про те, що на схожому автомобілі було вчинено дорожньо-транспортну пригоду, а саме автомобіль сірого кольору, рухаючись по вул. Москленка (нова назва вулиці Дмитра Білоконя) в`їхав в електроопору, згодом поліцейський вказав, що на перехресті вулиць Москаленка ( ОСОБА_2 ) при здійсненні повороту автомобіль здійснив наїзд на бордюр. Він правила дорожнього руху не порушував, оскільки транспортним засобом не керував взагалі. Будь-яких доказів присутності його на водійському місці немає, а з продемонстрованих поліцейським відеозаписів (які не було долучено до постанови) не вбачалося, що це його транспортний засіб здійснював рух. При цьому в інший час та в іншому місці, ніж вказано в оскаржуваній постанові. У постанові зазначено про рух транспортного засобу по вулиці Степана Тимошенка в м. Вінниці. Однак, він не здійснював рух по вказаній вулиці. Отже, висновки поліцейського не узгоджуються з матеріалами справи та побудовані на суперечностях, протиріччях та припущеннях, оскільки немає жодного доказу як самої дорожньо-транспортної пригоди так того, що під час руху автомобіля по вул. Степана Тимошенка в 22.49 год. було здійснено наїзд на бордюр, зокрема рух тротуаром, а він перебував в цей час за кермом автомобіля. Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, в ній не зазначено про здійснення фотозйомки (відеозапису) за допомогою технічного засобу, що є порушенням ч. 3 ст. 283 КУпАП. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином, він протиправно притягнений до адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові від 22 березня 2024 року. Також зазначає, що оскаржувану постанову в день її винесення поліцейським, фактично не отримував та взагалі не знав про її прийняття поліцейським ОСОБА_3 . Справа про адміністративне правопорушення не розглядалася цим поліцейським на місці вчинення описаного у постанові правопорушення відповідно до положень КУпАП. Постанова в порушення ст. 268 КУпАП прийнята у відсутність особи, яка притягнена до відповідальності. Поліцейським було порушено процедуру розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки транспортний засіб не зупинявся, висновки про порушення ним правил дорожнього руху є надуманими. Враховуючи вищевикладене, позивач просить скасувати постанову серії ЕНА №1722219 від 22.03.2024 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, та провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

На адресу відповідача судом була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі, у якій був встановлений строк для подання відзиву, а також копія позовної заяви і доданих до неї документів, які ними отримані.

Від представника відповідача за довіреністю ОСОБА_4 06 травня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що під час несення служби 05 квітня 2024 року о 22 год. 35 хв. на службовий планшет надійшов виклик «ДТП без травмованих», а саме: по вул. Левка Лук`яненка в м. Вінниці водій рухався на автомобілі марки КІА СІД та здійснив зіткнення з перешкодою (бордюром), після чого поїхав в напрямку центральної вулиці. В подальшому поліцейським роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції ОСОБА_3 було виявлено автомобіль KIA CERATO, д.н.з. НОМЕР_1 , який підпадав під орієнтування, під керуванням водія ОСОБА_1 та було встановлено, що позивач здійснив виїзд на тротуар та в подальшому продовжив по ньому рух, чим порушив п. 11.13 ПДР України. Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.ст. 33 та 284 КУпАП, інспектором поліції було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності, в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №1722219 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Стосовно тверджень позивача про те, що відеозапис не може бути належним доказом вчинення правопорушення в зв`язку з тим, що оскаржувана постанова не містить посилань на технічний запис за допомогою якою здійснювалось фіксування правопорушення, то Верховний Суд у постанові від 14.02.20218 у справі №536/583/17 зазначив, що відомості про технічний запис зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, а зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис. Керуючись постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду №127/15580/18 від 20.09.2018, представник відповідача просив врахувати, що процедурні порушення допущені суб`єктом владних повноважень при розгляді справи про адміністративне правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення рішення.

09 травня 2024 року до суду надійшла відповідь позивача ОСОБА_1 на відзив відповідача, в якій позивач зазначив, що поліцейським не додано будь-яких доказів, які б підтверджували правомірність його постанови та доказів, на підтвердження описаного у її змісті порушення. Також просив суд врахувати, що доводи представника відповідача про керування ним автомобілем спростовуються самим відеозаписом, який представник відповідача долучив до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно з постановою серії ЕНА №1722219, 22.03.2024 о 22:49:30 в м. Вінниці по вул. Степана Тимошенка (Якіра) водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом KIA «CEED», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив виїзд на тротуар та в подальшому продовжив по ньому рух, чим порушив п. 11.13 ПДР України, рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках забороняється, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За вказане адміністративне правопорушення на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Диспозиція частини 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІІІ, поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд звертає увагу на те, що статтею 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем правопорушення відповідними доказами.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, інспектором поліції жодного доказу, що він порушив ПДР, в оскаржуваній постанові не наведено, постанова винесена з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП.

Суд вважає, що доводи позивача є переконливими, оскільки жодних доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, що свідчать про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, представником відповідача ОСОБА_4 суду не надано. До відзиву представник відповідача долучив диск з відеозаписом події, однак з даного відеозапису не вбачається, що за кермом автомобіля сидів позивач. Оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП.

Також слід зазначити, що в оскаржуваній постанові немає посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Верховний Суд, розглядаючи справу №428/2769/17, зробив висновок, що відповідно до положень ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім усього, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. У разі відсутності у відповідній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, подальше посилання поліцейських в суді на наявність такого відеозапису та надання його як доказу в суді (у разі оскарження) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, крім інших відомостей, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Отже, оскаржувана постанова не відповідає вимогам, передбаченим статям 283 і 284 КУпАП, відповідач не навів належних та допустимих доказів правомірності винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі №520/6006/21, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Оскаржувана постанова серії ЕНА №1722219 від 22.03.2024 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить жодних посилань на будь-які докази вчинення позивачем правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення складена відносно позивача ОСОБА_1 не відповідає нормам КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що частинами 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст. 1 якого судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за подання до суду даної позовної заяви ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок (а.с. 19).

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 122, ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в особі сержанта поліції 1-го батальйону 1-ї роти 2-го взводу Управління патрульної поліції у Вінницькій області Паянка Владислава Володимировича про скасування постанови серії ЕНА №1722219 від 22.03.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, - задовольнити.

Постанову серії ЕНА №1722219 від 22.03.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департамену патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду (ч. 4 ст. 286 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (, юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3,).

Повне судове рішення складено 28 жовтня 2024 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК