Справа № 320/36299/24
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року справа №320/36299/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Офіс Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокуратури від 19.06.2024 №77дп-24 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладання дисциплінарного стягнення у виді догани на прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_1 .

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що в оскаржуваному рішенні щодо прокурора ОСОБА_1 . Комісія фактично не встановила факт порушення прокурором норм професійної етики в частині додержання обов`язку щодо недопущення дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний громадський резонанс. Позивач вважає, що в оскаржуваному рішенні відповідач мав би встановити факти, які свідчать про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та зробити власні висновки щодо того, які саме дії позивача свідчать про вчинення ним одноразового грубого порушення прокурорської етики. Поряд з цим, на переконання позивача, оскаржуване рішення має формальний характер, оскільки у ньому не наведено обставин, які б свідчили про наявність у діях останнього складу дисциплінарного проступку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Офіс Генерального прокурора.

26.08.2024 відповідачем в підсистемі «Електронний суд» сформовано відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач зауважив, що Комісією Офісу Генерального прокурора проведено службове розслідування за фактами можливого порушення прокурорами вимог, заборон та обмежень, встановлених Законами України «Про прокуратуру» та «Про запобігання корупції», дані про що оприлюднено у мережі Інтернет у публікації під назвою «На дні» прокуратури. Як столичні прокурори відзначали професійне свято», яка розміщена за посиланням https//www.pravda.com.ua/articles/2023/12/4/7431642/ (далі - Публікація). Опрацюванням Публікації та оприлюдненого в ній відеосюжету встановлено, що у них серед іншого зафіксовано події, що відбувались в День працівників прокуратури 01 грудня 2023 року біля будівлі Офісу Генерального прокурора за адресою м. Київ, вул. Різницька, 13/15. Зокрема, зафіксовано отримання від сторонніх осіб речей, проходження сторонніх осіб з речами до будівлі Офісу Генерального прокурора, що містять ознаки подарунків, які надалі були передані прокурору ОСОБА_1 . Зазначені події, на переконання відповідача, створили в суспільстві негативне уявлення про наявність корупційної складової у діяльності органів прокуратури, що завдало істотної шкоди авторитету прокуратури та викликало негативний суспільний резонанс. За таких обставин відповідач вважає обґрунтованим висновок про порушення прокурорами вимог статей 11, 16, 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів та про наявність в їх діях ознак дисциплінарного проступку, відповідальність за який передбачено пунктом 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики. При цьому, незважаючи на очевидний характер порушень, прокурор ОСОБА_1 проявив нещирість, та намагаючись уникнути відповідальності у поясненнях свою вину не визнав. Відповідач стверджує, що не знайшли свого підтвердження доводи позивача про отримання ним у фойє матеріалів кримінального провадження, оскільки такі документи не надходили офіційно до Офісу Генерального прокурора та не зареєстровані службою діловодства. Таким чином, відповідач вважає, що останнім правомірно застосовано до прокурора стандарт доказування «поза всякий розумний сумнів», що свідчить про дотримання вимог діючого законодавства при прийнятті оспорюваного рішення.

02.09.2024 до Київського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування у Офісу Генерального прокурора матеріалів службового розслідування від 05.01.2024 № 17/13-вн/ДСК-24 та жорсткий диск з грифом «для службового користування».

03.09.2024 до Київського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшло клопотання, у якому останній просить суд долучити до матеріалів справи копії матеріалів дисциплінарного провадження № 07/3/2-33-дс-8дп-24 в трьох томах.

03.09.2024 представником позивача в підсистемі «Електронний суд» сформовано відповідь на відзив, у якій останній просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача наголосив на тому, що відповідач не може приймати рішення на підставі припущень, неперевіреної чи недостовірної інформації. На переконання представника позивача, ОСОБА_1 фактично притягнений до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх службових обов`язків по отриманню на погодження матеріалів кримінального провадження, а також за те, що скористався послугою доставки їжі, яку сам оплатив. При цьому, відповідачем не враховано стабільність, логічність та послідовність пояснень позивача, які підтверджені поясненнями слідчих НП України ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4

26.09.2024 до Київського окружного адміністративного суду від представника Офісу Генерального прокурора надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином завірених копій окремих матеріалів проведеного службового розслідування, які стосуються прокурора ОСОБА_1 .

Також, від представника Офісу Генерального прокурора до Київського окружного адміністративного суду надійшли пояснення, у яких акцентовано увагу на тому, що притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності ініційовано у зв`язку з грубим порушенням ним правил прокурорської етики, що суттєво зашкодило авторитету органів прокуратури та викликало негативний суспільний резонанс, а не за порушення вимог антикорупційного законодавства

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в органах прокуратури працює з 2011 року, з 14 вересня 2022 року - на посаді прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора.

Інтернет-виданням «Українська правда» 04 грудня 2023 року за посиланням https//www.pravda.com.ua/articles/2023/12/4/7431642/ розміщено відеоматеріал «На «дні» прокуратури. Як столичні прокурори відзначали професійне свято», у якому продемонстровано як 01 грудня 2023 року (професійне свято - День працівників прокуратури) у місті Києві працівники прокуратури та відвідувачі заходили і виходили з приміщення центральної будівлі Офісу Генерального прокурора по вул. Різницька, 13/15 з подарунками, пакетами, схожими на подарункові пакети, іншими пакетами та квітами.

Відеоогляд супроводжено коментарями автора відеосюжету про неприпустимість таких дій працівниками прокуратури.

Зазначену Публікацію розповсюджено іншими медіа ресурсами, зокрема, інтернет-виданнями.NET,.ua,.ua, Цензор.Нет, Українська газета Час,.news,.net, 5.ua, Апостроф тощо та вона викликала негативний суспільний резонанс. Тільки розміщений на відеохостингу зазначений відеосюжет переглянуто більше 287 тисяч користувачів, які залишили понад 1800 обурених негативних коментарів.

Відомості, що містяться у Публікації, стали підставою для призначення наказом Генерального прокурора від 05.12.2023 службового розслідування щодо можливого недотримання окремими прокурорами вимог, заборон та обмежень, встановлених Законами України «Про прокуратуру» та «Про запобігання корупції».

Комісією Офісу Генерального прокурора проведено службове розслідування за фактами можливого порушення прокурорами вимог, заборон та обмежень, встановлених Законами України «Про прокуратуру» та «Про запобігання корупції», за результатами якого складено висновок від 05.01.2024 (том 6 а.с. 98-121).

У вказаному висновку Комісія дійшла висновку, що інформація про можливе недотримання прокурорами вимог, заборон і обмежень, встановлених Законом України «Про запобігання корупції» не знайшла свого об`єктивного підтвердження, водночас виявлено порушення правил прокурорської етики в діях окремих прокурорів Офісу Генерального прокурора.

11.01.2024 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів надійшла дисциплінарна скарга виконувача обов`язків керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про вчинення дисциплінарного проступку прокурорами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

За результатами перевірки членом Комісії 31.05.2024 складено висновок про наявність дисциплінарного проступку в діях прокурора ОСОБА_16 та про відсутність дисциплінарного проступку в діях прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , який із зібраними матеріалами передано на розгляд Комісії (том 1 а.с. 107-136).

Рішенням Комісії від 19.06.2024 № 77дп-24 заступника начальника першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та прокурорів першого, другого та третього відділів управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на них дисциплінарне стягнення у виді догани (том 1 а.с. 71-106).

Вважаючи, що у відповідача не було правових підстав для притягнення позивача до відповідальності, останній звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини першої статті 43 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII) передбачено, що прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав, зокрема, систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

За визначенням абзацу 1 частини першої статті 45 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Частиною четвертою статті 46 Закону № 1697-VII установлено, що після відкриття дисциплінарного провадження член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, за результатами перевірки.

Згідно з частиною дев`ятою статті 46 Закону № 1697-VII перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження, але не більш як на місяць.

Частиною 1 статті 47 Закону № 1697-VII передбачено, що розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону № 1697-VII відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Згідно з частинами третьою-четвертою статті 48 Закону № 1697-VII при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення. Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.

Частиною першою статті 49 Закону № 1697-VII передбачено, що на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: догана; заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); звільнення з посади в органах прокуратури.

Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач виходив з доведеності того, що прокурор ОСОБА_1 , будучи ознайомленим з положеннями Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів та попередженим 30.11.2023 та повторно 01.12.2023 керівництвом Офісу Генерального прокурора про необхідність дотримання правил професійної етики під час відзначення Дня працівників прокуратури, 1 грудня 2023 року, на порушення вимог статті 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, згідно з якою прокурору слід не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс, допустив дії, які полягали в отриманні 1 грудня 2023 року біля входу до будівлі Офісу Генерального прокурора пакета від слідчої поліції ОСОБА_3 та у фойє будівлі Офісу Генерального прокурора пакета від слідчого поліції ОСОБА_2 , що свідчить про грубе порушення ним вимог статей 11, 16, 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів та про наявність у його діях ознак дисциплінарного проступку, одноразового грубого порушення правил прокурорської етики, відповідальність за який передбачено пунктом 6 частини 1 статті 43 Закону № 1697-VII.

При цьому як зазначено в оскаржуваному рішенні, вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку підтверджено відомостями, які містяться у дисциплінарній справі виконувача обов`язки керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та додатках до неї; поясненнями прокурора ОСОБА_1 та працівників НП України ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ; матеріалами службового розслідування.

Поряд з цим, наведений висновок відповідача спростовуються наступним.

Відповідно до статті 3 Закону № 1697-VII діяльність прокуратури ґрунтується на засадах законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 19 Закону № 1697-VII прокурор зобов`язаний додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року затверджено Кодекс професійної етики та поведінки прокурорів (із змінами, затвердженими всеукраїнською конференцією прокурорів від 21.12.2018, від 28.08.2021), відповідно до Преамбули якого Кодекс професійної етики та поведінки прокурорів визначає основні принципи, моральні норми та правила прокурорської етики, якими повинні керуватися прокурори при виконанні своїх службових обов`язків та поза службою.

Статтею 4 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів визначено, що професійна діяльність прокурора ґрунтується на принципах доброчесності, зразковості поведінки та дисциплінованості.

Відповідно до статті 11 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів прокурор повинен постійно дбати про свою компетентність, професійну честь і гідність.

Своєю доброчесністю, принциповістю, компетентністю, неупередженістю та сумлінним виконанням службових обов`язків сприяти підвищенню авторитету прокуратури та зміцненню довіри громадян до неї.

У разі поширення неправдивих відомостей, які принижують його честь, гідність і ділову репутацію, за необхідності вживає заходів до спростування такої інформації, у тому числі в судовому порядку. Сприяти йому в цьому повинні керівники відповідних прокуратур.

Рішенням Ради прокурорів України від 23 листопада 2022 року № 36 затверджено Коментар Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів. Даний Коментар Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів розроблений згідно з наказом Генерального прокурора від 12.09.2022 № 180 у взаємодії з Офісом Генерального прокурора, обласними прокуратурами та за підтримки відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, Тренінгового центру прокурорів України. Коментар містить роз`яснення положень Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, ситуативні (ілюстративні) приклади, з урахуванням результатів його практичного застосування, діяльності Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, та судової практики.

Звертаючись до Коментаря статті 11 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, суд зауважує, що формування довіри до прокуратури - одне з основних завдань професійної етики прокурора. Реалізація такого завдання можлива лише за умови спільної та постійної роботи прокурорів над авторитетом інституту прокуратури у суспільстві, що досягається їх кропіткою та відповідальною працею, доброчесністю, принциповістю, компетентністю, неупередженістю прокурорів та сумлінним виконанням ними службових обов`язків.

Берегти свою гідність, зокрема професійну, на практиці означає відповідність індивіда вимогам моралі, професійної етики, а також певний рівень моральної культури оточуючих людей, що дозволяє бачити в іншому подібного собі.

Професійна честь потребує від прокурора підтримувати репутацію своєї професії (ділової репутації), захищати інтереси професійної спільноти, до якої він належить.

З наведеного слідує, що вчинення прокурором грубого порушення вимог статей 11 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів полягає у вчиненні дій, які не узгоджуються з усталеними вимогами до професійної компетентності, честі і гідності.

Статтею 16 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів установлено, що при виконанні службових обов`язків прокурор має дотримуватися загальноприйнятих етичних норм поведінки, бути взірцем доброчесності, вихованості і культури. Порушення службової дисципліни, непристойна поведінка є неприпустимими для прокурора і тягнуть за собою передбачену законом відповідальність.

Прокурор повинен використовувати ввірене йому службове майно бережливо та лише за призначенням.

У Коментарі до вказаної статті Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів зауважено, що доброчесність, зразковість поведінки та дисциплінованість є основоположними нормами поведінки прокурорів. Уявлення про останніх формується у більшості громадян крізь призму цих категорій.

Загальне визначення доброчесності зустрічається в Рекомендаціях Ради Організації економічного співробітництва та розвитку (OECD), яка трактує публічну доброчесність як послідовне дотримання та прихильність загальновизнаним етичним цінностям, принципам та нормам з метою відстоювання та забезпечення пріоритету суспільних інтересів над приватними в публічному секторі. Як високу моральну чесноту, чесність визначає доброчесність Великий тлумачний словник сучасної української мови, одночасно характеризуючи доброчесного як такого, що живе чесно, дотримується всіх правил моралі. Вищезазначене свідчить, що доброчесність не правова, а моральноетична, багатогранна категорія, яку навряд чи справедливо обмежувати певним набором елементів. Разом із цим важливо, щоб саме вони були чітко визначені законодавством та мали єдине загальне розуміння.

У цілому етичні норми поширюються на службову сферу, на приватне життя прокурора, включають у себе як правила професійної діяльності в усіх аспектах, так і вимоги спеціального й загального законодавства і моральні засади суспільного життя. Зазначені норми формують стандарт поведінки, яка має бути взірцем законності, справедливості, дисципліни, людяності, порядності, ввічливості, сприяти довірі й повазі суспільства до органів прокуратури і представників цієї професії. Таким чином, при виконанні службових обов`язків прокурорам важливо дотримуватися загальноприйнятих етичних норм поведінки, бути взірцем доброчесності, вихованості і культури, а порушення службової дисципліни, непристойна поведінка є неприпустимими.

Під непристойним розуміється все, що виходить за межі загальноприйнятих моральних норм, а отже, непристойною поведінкою є сукупність вчинків, спосіб життя, що виходять за межі загальноприйнятих морально-етичних норм.

Як вбачається зі змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2018 у справі № 9901/19/17, ознаками непристойної поведінки прокурорів можна вважати її компрометуючий (звання прокурора) характер, шкоду (репутації прокурора та авторитету органів прокуратури), наявність наслідків (негативний громадський резонанс). Оскільки саме ці ознаки має встановити дисциплінарний орган, щоб констатувати вчинення прокурором грубого порушення правил прокурорської етики. Дисциплінованість визначається як звичай, уміння дотримуватися дисципліни, а дисциплінований - такий, що незмінно дотримується вимог дисципліни, правил поведінки, організований, витриманий, здійснює свою діяльність на засадах твердої дисципліни.

Таким чином, саме порушення прокурором вимог щодо доброчесності, зразковості поведінки та дисциплінованості можна кваліфікувати як грубе порушення вимог статті 16 Кодексу етики.

Згідно зі статтею 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів прокурор діє на підставі закону, неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Прокурору слід уникати особистих зв`язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об`єктивність виконання професійних обов`язків, скомпрометувати звання прокурора, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс.

Поза службою поводитися коректно і пристойно. При з`ясуванні будь-яких обставин з представниками правоохоронних і контролюючих органів не використовувати свій службовий статус, у тому числі посвідчення прокурора з метою впливу на посадових осіб.

У Коментарі до вказаної статті Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів роз`яснено, що наявність статусу прокурора покладає на особу посилену відповідальність, оскільки така особа є публічною, наділена владою та в очах суспільства представляє інституцію в цілому, а тому недопущення поведінки, що може зашкодити репутації, є однією із головних складових етичності прокурора.

Цей обов`язок випливає зі змісту:

- ст. 68 Конституції України, відповідно до якої кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей;

- ст. 19 Закону України «Про прокуратуру», за якими прокурор зобов`язаний виявляти повагу до осіб під час здійснення своїх повноважень, діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та додержуватися правил прокурорської етики, зокрема, не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури;

- ст. 41 Закону України «Про запобігання корупції», за якою особи, на яких поширюється дія цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Крім того, положення Рекомендацій Rec (2000) 19 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо ролі прокуратури в системі кримінального правосуддя, ухвалених Комітетом Міністрів Ради Європи (п. 24), передбачають, що при виконанні своїх обов`язків прокурори, зокрема, повинні:

- справедливо, неупереджено й об`єктивно виконувати свої функції;

- поважати і намагатися захищати права людини, як це викладено в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- намагатися гарантувати якнайшвидшу дієвість системи кримінального судочинства.

Згідно зі Стандартами професійної відповідальності та виклад основних обов`язків та прав прокурорів, прийнятими Міжнародною асоціацією прокурорів 23.04.1999, прокурори зобов`язані завжди підтримувати честь та гідність професії, вести себе професійно, відповідно до закону, згідно з правилами та етикою їх професії, в будь-який час дотримуватися найбільш високих норм чесності.

Отже, виконання вимог цієї статті Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, який є профільним нормативно-правовим актом, є прямим обов`язком кожного прокурора так само, як і обізнаність з положеннями цього Кодексу.

У протилежному випадку поведінка прокурора підриває авторитет як самого прокурора, так і органів прокуратури та держави в цілому. Такі дії мають своїм наслідком зростання обурення в суспільстві діями органів влади, провокують соціальні конфлікти.

Так, під час службового розслідування вивчено відеосюжет Публікації, відеозаписи зовнішніх та внутрішніх камер спостереження у фойє Офісу Генерального прокурора, інформацію з системи реєстрації входу-виходу працівників та відвідувачів, відібрано пояснення зазначених прокурорів. Зокрема, встановлено, що біля входу до приміщення центральної будівлі Офісу Генерального прокурора прокурор ОСОБА_1 отримав від слідчої ОСОБА_3 паперовий пакет чорного кольору, схожий на подарунковий пакет, і заніс його до будівлі ОГП, а надалі підійшов до автомобіля та дістав два поліетиленових пакети, які також заніс до будівлі ОГП (01:23). Також, у фойє будівлі ОГП ОСОБА_1 отримано пакет від слідчого поліції ОСОБА_2 .

Позивач у поясненнях до КДКП наголошував, що 01.12.2023 приблизно об 11 год 30 хв у фойє будівлі ОГП слідчий НП України ОСОБА_2 передав йому пакет, у якому знаходилися для вивчення та погодження матеріали клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000158 за підозрою особи у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 191, частиною першою статті 366 Кримінального Кодексу України (далі - КК України), в якому вони відповідно є старшими груп прокурорів та слідчих.

Окрім того, його колегами 01 грудня 2023 року замовлено продукти харчування в ресторані «Колиба», а ОСОБА_1 організовано доставку вказаного замовлення через сервіс таксі «Уклон». Замовлення та оплату послуг доставки він здійснив особисто. Для цього приблизно о 12 год він вийшов до входу в будівлю ОГП і очікував таксі, де поруч з ним став прокурор ОСОБА_14 . У Публікації зафіксовано, як до них підійшли слідчі поліції ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які словесно привітали ОСОБА_1 з професійним святом. Після цього ОСОБА_3 передала йому пакет, у якому знаходилися для вивчення та погодження матеріали клопотань про тимчасовий доступ до речей у кримінальному провадженні № 0001529 за підозрою осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 321-2 КК України, у якому, відповідно, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є старшими груп прокурорів та слідчих. Будь-яких подарунків чи інших майнових цінностей у цьому пакеті від слідчих чи інших осіб він не отримував.

ОСОБА_1 вважав, що твердження скаржника про отримання ним подарунків є надуманими та нічим не підтверджено. Сама по собі передача йому пакетів не може свідчити про отримання ним подарунків, оскільки там знаходились матеріали клопотань у вищевказаних кримінальних провадженнях.

Пояснення ОСОБА_1 підтверджуються роздруківкою із застосунку сервісу таксі «Уклон» (том 1 а.с. 41-42), роздруківками з ЄРДР про наявність у провадженні прокурора перелічених кримінальних проваджень (том 1 а.с. 49, 50), а також поясненнями старших слідчих ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , які заперечили вручення ОСОБА_1 будь-яких подарунків.

Як зазначено у оскаржуваному рішенні, Комісією не встановлено фактів отримання прокурорами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_1 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 подарунків, як і не встановлено достеменно зміст отриманих ними пакетів.

Незважаючи на очевидний характер порушень, Комісія вважає, що прокурори проявили нещирість та намагаючись уникнути відповідальності у поясненнях свою вину не визнали.

Суд звертає увагу, що оскаржуване рішення не містить правової оцінки наданим позивачем доказів на підтвердження щирості та правдивості наданих пояснень.

Поряд з цим, саме відсутність факту реєстрації документів через службу діловодства зумовила висновок відповідача про можливість застосування до прокурора стандарту доказування «поза всякий розумний сумнів».

Суд не може погодитись з правовою позицією відповідача, з огляду наступне.

Так, відповідно до пункту 4.1.1. Тимчасової інструкції з діловодства в органах прокуратури України, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України від 12.02.2019 № 27 (зі змінами, внесеними наказом Генерального прокурора від 28.12.2019 № 366, далі - Тимчасова інструкція) приймання документів, що надходять до прокуратури як в електронному вигляді, так і в паперовій формі, здійснюється централізовано службою діловодства.

Вхідні, внутрішні, вихідні, інші документи незалежно від форми їх створення, реєструються в інформаційній системі «Система електронного документообігу органів прокуратури України» (ІС «СЕД») (пункт 5.1.2. Тимчасової інструкції).

Пунктом 5.4.5. Тимчасової інструкції передбачено, що у разі доставки матеріалів кримінальних проваджень кур`єром забороняється передача їх із рук у руки без відповідної реєстрації і обліку в службі діловодства.

Матеріали кримінальних проваджень реєструються у книгах обліку централізовано службою діловодства у загальному порядку відповідно до форм, передбачених додатками 7, 8, та окремо в кожному структурному підрозділі як такі, що надійшли у зв`язку з реалізацією прокурором повноважень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК України), і ті, що надійшли для затвердження обвинувального акта, клопотання про застосування заходів медичного або виховного характеру (останні - з позначкою «У порядку ст. 291 (ст. 292) КПК України») (пункт 5.4.1. Тимчасової інструкції).

Позивач у відповіді на відзив пояснив, що клопотання, які надходять на погодження, зазвичай не реєструються і це є сталою практикою у діяльності Офісу ГП.

Суд не може погодитись з доводами позивача, оскільки останні суперечать наведеним вище вимогам Тимчасової інструкції.

Поряд з цим, обставини щодо не реєстрації клопотань по кримінальним провадженням не утворюють складу дисциплінарного порушення статей 11, 16 та 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів.

Суд зауважує, що Законом України «Про прокуратуру» встановлено дев`ять підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

З точки зору рівня визначеності змісту, єдиною нормою, яка безпосередньо відсилає до правил Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, є положення п. 6 ч. 1 ст. 43 Закону. Це систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

Разом з тим недотримання правил прокурорської етики може стати підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності за правопорушення з іншим юридичним складом, зокрема, за:

- вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури (п. 5 ч. 1 ст. 43 Закону);

- втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення (п. 8 ч. 1 ст. 43 Закону);

- публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості (п. 9 ч. 1 ст. 43 Закону).

Крім того, у розділі II Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів викладено основні вимоги до професійної поведінки прокурора і вони майже відтворюють зміст загальних обов`язків прокурора, наведених у ст. 19 Закону, спеціальних актах законодавства у сфері запобігання корупції та іншого законодавства. Така подібність випливає із засад діяльності прокуратури (ст. 3 Закону) та основних принципів професійної етики прокурорів (ст. 4 Кодексу).

Це означає, що в основу будь-якої процесуальної діяльності прокурора, поведінки на службі та за її межами закладено морально-етичні норми. Їх недотримання може одночасно порушувати як вимоги законів, так і Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів.

Для належної кваліфікації правопорушень слід виходити з того, що стосовно до Кодексу закони мають вищу юридичну силу, а отже, діяння перевіряється у першу чергу на предмет відповідності нормативному акту саме цього рівня.

Суд враховує, що п. 6 ч. 1 ст. 43 Закону щодо інших її пунктів є загальним і бланкетним за змістом.

Таким чином, притягнути прокурора лише за порушення правил прокурорської етики можливо у разі, коли діяння не охоплюється складом спеціальної норми. Разом з тим таке порушення та порушення, передбачене спеціальною нормою, можуть кваліфікуватися за сукупністю, тобто за різними пунктами ч. 1 ст. 43 Закону.

Суд зауважує, що поширення публікації «На «дні» прокуратури. Як столичні прокурори відзначали професійне свято» дійсно викликало негативний суспільний резонанс.

Поряд з цим, зазначені обставини не звільняють відповідача від обов`язку кваліфікувати діяння в розрізі надання правової оцінки діям кожного прокурора, який був встановлений на відео, окремо.

У даному випадку встановлені КДКП обставини подій, що відбувалися 1 грудня 2023 року за участю прокурора ОСОБА_1 , не можуть бути достатньо обґрунтованими для висновку про наявність у діях останнього ознак дисциплінарного проступку саме за грубе порушення статей 11, 16 та 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів.

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, передбаченої пунктом 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII, та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Інші доводи сторін не спростовують висновків, викладених судом у цьому рішенні.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 від 30.07.2024. Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи, що позов задоволено, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 19.06.2024 № 77дп-24 про накладення на прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Іллєнка Юрія, 81Б, ідентифікаційний код 41356563) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.