Справа № 420/21581/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивачка звернулася з позовною Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії від 17.05.2024 № 80;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 16.07.1982 по 31.12.1996 на Одеському заводі Епсілон (ВАТ Епсілон), та з 01.01.2004 по 31.01.2005, з 01.11.2006 по 02.04.2007 в ПП Благо, та призначити пенсію за віком з дня виникнення права, а саме починаючи з 30.04.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що до її страхового стажу протиправно не зараховано періоди роботи: з 16.07.1982 по 31.12.1996 на Одеському заводі Епсілон (ВАТ Епсілон), та з 01.01.2004 по 31.01.2005, з 01.11.2006 по 02.04.2007 в ПП Благо. У зв`язку із відсутністю необхідної кількості страхового стажу відмовлено у призначенні пенсії за віком. Позивачка вважає, що вона надала необхідний пакет документів для призначення пенсії, а періоди роботи підтверджені записами у трудовій книжці.

ГУ ПФУ в Одеській області подало відзив та зазначило, що із заявленими вимогами не погоджується та у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що у позивачки недостатньо страхового стажу для призначення пенсії за віком. Незараховані періоди роботи не підтверджені належними доказами. Запис у трудовій книжці щодо періоду роботи з 16.07.1982 по 31.12.1996 засвідчений печаткою з іншою назвою підприємства, тому не може бути зарахований до страхового стажу. Періоди роботи з 01.01.2004 по 31.01.2005, з 01.11.2006 по 02.04.2007 в ПП Благо також не підлягають зарахуванню, оскільки в системі персоніфікованого обліку відсутні відомості про сплату страхових внесків.

ГУ ПФУ в Хмельницькій області відзив не подало, ухвала про відкриття вручена 15.07.2024 року.

Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом, як визнання позову (ч. 4 ст. 159 КАС України).

Ухвалою суду від 15.07.2024 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд установив таке.

29.04.2024 року позивачці виповнилось 60 років.

10.05.2024 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заяву за принципом екстериторіальності розподілено для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

За результатами розгляду заяви, пенсійним органом встановлено, що на момент звернення до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 було 60 років, при цьому страховий стаж, становить 18 років 6 місяців 11 днів з необхідних 31 рік.

До страхового стажу не зараховано період роботи згідно із трудовою книжкою від 20.07.1982 НОМЕР_1 з 16.07.1982 до 31.12.1996, оскільки назва підприємства після перейменування не відповідає назві підприємства на печатці, якою завірено запис про звільнення з роботи.

Рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області № 80 від 17.05.2024 року відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Позивачка вважає рішення пенсійного органу протиправним, як і дії щодо неврахування спірних періодів до страхового стажу.

Таким чином спірні правовідносини виникли у зв`язку із обчисленням пенсійним органом страхового стажу позивачки без урахування періодів роботи з 16.07.1982 по 31.12.1996 на Одеському заводі Епсілон (ВАТ Епсілон), та з 01.01.2004 по 31.01.2005, з 01.11.2006 по 02.04.2007 в ПП Благо.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058) та Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788).

Згідно зі ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058).

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.93 № 301 (301-93-п) "Про трудові книжки працівників" Міністерство праці України, Міністерство юстиції України і Міністерство соціального захисту населення України затвердило Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 (далі Інструкція).

Інструкцією зокрема передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 2.27 Інструкції передбачено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Пунктом 4.1 Інструкції передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому

підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Як встановлено судом, у трудовій книжці НОМЕР_1 від 20.07.1982 року зроблено записи № 2-7 про період роботи позивачки з 16.07.1982 по 31.12.1996 на Одеському заводі Епсілон (ВАТ Епсілон), запис про звільнення засвідчений печаткою відділу кадрів Акціонерного товариства «Одеський завод «Епсілон».

Перевіривши записи у трудовій книжці позивачки та доводи пенсійного органу в оскаржуваному рішенні, суд зазначає, що за загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Водночас, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині зарахування періодів трудової діяльності до страхового стажу.

Подібний правовий висновок був сформований Верховним Судом у Постанові від 30.09.2021 року по справі № 300/860/17.

Окрім того, відповідно до п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове

державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Тобто, у разі виникнення сумнівів щодо правомірності видачі документів або наявності у них неточностей чи неповної інформації, пенсійний орган наділений повноваженнями щодо здійснення перевірки таких документів та відповідно встановлення необхідної інформації, зокрема щодо трудового стажу осіб, які звертаються із заявами про призначення пенсії.

У цих спірних правовідносинах пенсійним органом не наведено обставин щодо здійснення ним заходів по встановленню інформації щодо спірного трудового періоду позивачки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Хмельницькій області протиправно не зарахувало до страхового стажу позивачки період роботи з 16.07.1982 31.12.1996.

Окрім того, як встановлено із документів, наданих пенсійним органом, позивачці також не зараховано до страхового стажу період роботи з 01.01.2004 по 31.01.2005, з 01.11.2006 по 02.04.2007 в ПП Благо, оскільки відсутні відомості у системі персоніфікованого обліку про сплату страхових внесків.

Так, відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 20.07.1982 року у період з 01.01.2004 року до 31.01.2005 року позивачка працювала у ПП «Благо» (а.с. 17).

Відомості щодо періоду роботи позивачки з 01.11.2006 по 02.04.2007 в ПП Благо у трудовій книжці відсутні.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії встановлений статтею 44 Закону № 1058.

Призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Варто зауважити, що за приписами ст. 21 Закону № 1058 персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування (ч. 1).

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства (ч. 5).

З аналізу наведених норм суд робить висновок, що позивачка не повинна нести відповідальність у вигляді позбавлення права на призначення пенсії за відсутність відомостей про період її роботи в індивідуальних відомостях про застраховану особу, оскільки такі відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями.

Виходячи із того, що період роботи позивачки з 01.01.2004 року до 31.01.2005 року у ПП «Благо» підтверджується записами трудової книжки, цей період підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Водночас відомості про період роботи позивачки у ПП «Благо» з 01.11.2006 по 02.04.2007 відсутні, також відсутні будь-які інші документи на підтвердження цього періоду роботи, тому позовні вимоги у цій частині є безпідставними.

З огляду на неправильний обрахунок страхового стажу позивачки оскаржуване рішення є неправомірним та підлягає скасуванню, а періоди роботи з 16.07.1982 по 31.12.1996 на Одеському заводі Епсілон (ВАТ Епсілон), та з 01.01.2004 по 31.01.2005 у ПП «Благо» підлягаєють зарахуванню до страхового стажу позивачки із повторним розглядом заяви про призначення пенсії за віком.

При цьому, вимога щодо зобов`язання призначити пенсію є передчасною, оскільки функцію по обрахунку страхового стажу із урахуванням спірних періодів пенсійний орган не виконав. Враховуючи, що пенсійним органом не була надана оцінка усьому періоду трудової діяльності позивачки, суд не може підміняти цей орган і обрахувати страховий стаж на предмет достатності для призначення пенсії за віком.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Така позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 30.01.2020 у справі №599/1422/16-а.

Із урахуванням того, що в Пенсійному фонді України діє екстериторіальний принцип обслуговування громадян, і оскаржуване рішення прийнято ГУ ПФУ в Хмельницькій області, то суд зобов`язує саме це Управління повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії за віком.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Судовий збір розподілено відповідно до ст. 139 КАС України. Часткове задоволення позовних вимог не впливає на суму судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, оскільки кількість задоволених вимог фактично не відрізняється від кількості заявлених, та тих, за які такий збір сплачувався.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, яким приймалось оскаржуване рішення.

Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 17.05.2024 № 80 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 10.05.2024 року про призначення пенсії за віком із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 16.07.1982 до 31.12.1996 на Одеському заводі Епсілон (ВАТ Епсілон) та з 01.01.2004 по 31.01.2005 в ПП Благо.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, 29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов