Справа № 240/9914/24
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Житомир

справа № 240/9914/24

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить:

- встановити юридичний факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з червня 2011 року громадянки ОСОБА_1 з громадянином ОСОБА_2 ;

- визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 №1914/942 від 04.04.2024 щодо нарахування й виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень відповідно до Постанови №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї військовослужбовця ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати й виплатити додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень відповідно до Постанови №168 від 28 лютого 2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» ОСОБА_1 , як члену сім`ї військовослужбовця ОСОБА_2 , на підставі заяви від 05.03.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спільно проживала з ОСОБА_2 у незареєстрованому шлюбі, як чоловік і жінка, з 2011 року. ОСОБА_2 зник безвісти 09.11.2023 при виконанні бойового завдання в зоні бойових дій під час дії військового стану, у зв`язку із цим позивачка звернулася до відповідача щодо виплати їй, як дружині військовослужбовця який зник безвісти, грошового забезпечення відповідно до Постанови №168 від 28 лютого 2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Однак отримала відмову, в якій військова частина зазначила, що ОСОБА_1 не відноситься до подружжя.

Позивач, посилаючись на порушення її прав та інтересів у сфері публічно-правових відносин, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно з ухвалою суду від 29.05.2024 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог про:

- встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з червня 2011 року громадянки ОСОБА_1 з громадянином ОСОБА_2 .

Водночас, згідно з ухвалою суду від 29.05.2024 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною відмови Військової частини НОМЕР_1 №1914/942 від 04.04.2024 щодо нарахування й виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000 грн відповідно до Постанови №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», як члену сім`ї військовослужбовця ОСОБА_2 ;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати й виплатити додаткову винагороду у розмірі 100000 гривень відповідно до Постанови №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» ОСОБА_1 , як члену сім`ї військовослужбовця ОСОБА_2 , на підставі заяви від 05.03.2024.

Відповідач у строк, зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№38207/24).

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Зазначає, що поняття цивільна дружина чинним законодавством України не визначено.

В той же час, ОСОБА_3 звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату грошового забезпечення, належного його сину - зниклому безвісти ОСОБА_2 , додавши документи, що підтверджують родинний зв`язок та відсутність інших, передбачених законом, претендентів.

Окрім того, командуванням Військової частини НОМЕР_1 здійснено запит до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо надання інформації з реєстру актів цивільного стану громадян про сімейний стан та наявність дітей стосовно громадянина ОСОБА_2 для встановлення кола осіб - потенційних отримувачів передбачених виплат.

19.03.2024 отримана відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_1 з інформацією, що згідно з даними Реєстру, станом на дату надання відповіді ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розлучений, дітей не мав.

Таким чином, відповідачем встановлено відсутність претендентів першої та другої черги та прийнято рішення про здійснення виплати за заявою ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №463 від 21.09.2023 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу ОСОБА_4 направлено сповіщення від 24.11.2023 №1/6630, у якому зазначено, що її брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 3 відділення 3 взводу 9 роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , вірний військовій присязі, під час виконання службових обов`язків поблизу АДРЕСА_1 зник безвісти 09.11.2023.

Крім того, відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №2524 від 12.12.2023 про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за мобілізацією рядового ОСОБА_2 , встановлено, що військовослужбовець військової служби за мобілізацією рядовий ОСОБА_2 , вважається зниклим безвісти з 09 листопада 2023 року поблизу населеного пункту Красногорівка Очеретинської селищної громади Покровського району Донецької області, під час виконання службових (бойових) завдань за призначенням із забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України.

05.03.2024 позивач звернулася через ІНФОРМАЦІЯ_4 до командуванням Військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень відповідно до Постанови №168 від 28 лютого 2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» безвісно зниклого цивільного чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До вказаної заяви додано: витяг з реєстру територіальної громади про підтвердження реєстрації ОСОБА_1 ; довідку №65 від 23.02.2024 та №4 від 23.02.2024 про підтвердження проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2

Командуванням Військової частини НОМЕР_1 було здійснено запит до ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо надання інформації з реєстру актів цивільного стану громадян про сімейний стан та наявність дітей стосовно громадянина ОСОБА_2 для встановлення кола осіб - потенційних отримувачів передбачених виплат.

19.03.2024 відповідачем отримана відповідь вих.№1043/10/3414 від ІНФОРМАЦІЯ_1 з інформацією, що згідно з даними Реєстру, станом на дату надання відповіді ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розлучений, дітей не мав.

04.04.2024 Військова частина НОМЕР_1 листом №1914//942 повідомила позивача, що їй відмовлено у виплаті коштів грошового забезпечення ОСОБА_2 , з тих підстав, що доказів зареєстрованого шлюбу не надано, поняття "цивільна дружина" чинним законодавством України не визначено.

Зокрема, Військова частина вказала, що згідно з п. 7 Порядку №884 грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Позивач з даним рішенням відповідача не погоджується, оскільки до поданої заяви нею були додані усі копії необхідних документів, що доводять спільне проживання її та ОСОБА_2 , як чоловіка та дружини однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Враховуючи зазначене, вважаючи відмову відповідача незаконною та протиправною, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці), регламентується Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх , затвердженим постановою КМУ від 30 листопада 2016 р. № 884 (далі - Порядок №884).

В розумінні п. 1 даного Порядку під "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.

Згідно з п.3,4, 5 Порядку №884 за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону

Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються:

копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування);

довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті);

копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності);

копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності);

копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі:

подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку;

подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку;

подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку;

з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Відповідно до п. 6 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:

військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;

військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Пунктом 7 Порядку №884 визначено, що виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Отже, грошове забезпечення безвісно зниклого військовослужбовця виплачується дружині, а в разі її відсутності повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Спірним питанням у цій справі є обґрунтованість рішення відповідача щодо права на призначення та отримання грошового забезпечення позивачкою, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, проте не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, а також не відноситься до інших груп осіб, яким законом надано таке право (батьків, дітей або утриманців військовослужбовця).

Так, стаття 21 Сімейного кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, виключно шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків у подружжі.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Більш того, суд акцентує увагу й на тому, що Порядком №884 визначено, що для виплати грошового забезпечення дружині подається свідоцтво про шлюб.

В свою чергу, матеріали справи свідчать, що позивачкою не подано свідоцтва про шлюб, про що в рішенні, оформленому листом, її повідомлено. Обставини щодо відсутності зареєстрованого у встановленому законом порядку шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , не заперечується позивачем.

Суд не приймає до уваги, посилання позивачки на довідку виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області №65 від 23.02.2024 про те, що ОСОБА_5 спільно проживала з ОСОБА_2 в цивільному шлюбі, оскільки, як зазначено вище, проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Крім того, суд наголошує, що право на отримання грошового забезпечення має саме один із подружжя, відтак, факт спільного проживання позивачки із ОСОБА_2 , не свідчить про те, що вона має офіційний статус дружини.

При цьому, суд наголошує, що в межах розгляду даної справи та з урахуванням предмету, заявленого в позовних вимогах, суд не надає правової оцінки наявності чи відсутності підстав для нарахування та виплати грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця ОСОБА_2 іншим членам сім"ї.

З огляду на викладене, відповідачем правомірно відмовлено у виплаті позивачці грошового забезпечення, та, як наслідок, оскаржуване рішення є правомірним та не підлягає скасуванню, відповідно, відсутні підстави й для задоволення похідної вимоги зобов`язального характеру.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідн. номер НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 . код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Горовенко

Повний текст складено: 20 листопада 2024 р.

20.11.24