Справа № 380/8876/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/8876/24
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ПОСТАНОВЛЕННЯ ОКРЕМОЇ УХВАЛИ

19 листопада 2024 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача від 04 листопада 2024 року про прийняття окремої ухвали судом в порядку статті 249 КАС України у справі № 380/8876/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача по ненаданню мені відповіді на клопотання від 15 березня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок пенсійного забезпечення ОСОБА_1 інваліду 2-ї групи. Пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року, позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо належного розгляду клопотання ОСОБА_1 від 14 березня 2024 року (зареєстроване 15 березня 2024 року) про перерахунок пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 14 березня 2024 року про перерахунок пенсії (зареєстроване 15 березня 2024 року), прийнявши рішення за результатами його розгляду із врахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовлено.

Розподіл судових витрат не здійснювався.

29 жовтня 2024 року від відповідача через канцелярію суду надійшла заява від 23 жовтня 2024 року про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Своєю чергою, позивач 04 листопада 2024 року подав через канцелярію суду заяву від 04 листопада 2024 року про прийняття окремої ухвали судом в порядку статті 249 КАС України. Указана заява мотивована тим, що у заяві про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, вказано, що її підписала ОСОБА_2 . Однак ОСОБА_3 не є прокурором чи адвокатом. Тож слід прийняти окрему ухвалу суду, якою відреагувати на це делікт.

Суд відзначає, що адміністративна справа № 380/8876/24 повернулася до Львівського окружного адміністративного суду з суду апеляційної інстанції 18 листопада 2024 року (вх. № 85091).

Вирішуючи вказану заяву позивача, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною першою статті 249 КАС України визначено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (частина друга статті 249 КАС України).

За приписами частини четвертої статті 249 КАС України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Згідно з частиною шостою статті 249 КАС України окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Суд відзначає, що окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників.

Необхідність її винесення зумовлена завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.

Стаття 249 КАС України дає можливість суду відреагувати на деякі порушення закону, стосовно яких він не може самостійно вжити заходів для усунення цих порушень, причин та умов, що їм сприяли, для встановлення винних осіб та притягнення їх до юридичної відповідальності.

Отже, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Підставою для винесення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Тож окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для винесення окремої ухвали немає.

З наведеного слідує, що постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду та здійснюється, якщо судом виявлено порушення закону та такі порушення є очевидно протиправними.

Суд уважає за необхідне зазначити, що постановлення окремої ухвали є правом суду за наявності очевидно протиправних дій відповідних осіб.

Водночас позивач не навів конкретних обставин, які можуть свідчити про те, що дії відповідача носять очевидний, систематичний протиправний характер та такі дії спрямовані навмисно на грубе порушення прав позивача. Більше того, позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували обґрунтування його доводів.

Також суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частин першої, третьої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

До заяви від 23 жовтня 2024 року про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заявник на підтвердження повноважень особи, яка її підписала, додав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого ОСОБА_4 має право вчиняти дії від імені Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у тому числі підписувати договори тощо (відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем).

Наведене свідчить про достатність доказів на підтвердження повноважень у ОСОБА_4 представляти інтереси Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в адміністративному судочинстві, підписувати процесуальні документи, зокрема заяви, передбачені КАС України, в порядку самопредставництва, що відповідає положенням частин першої, третьої статті 55 КАС України.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, а також зважаючи на те, що постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, суд уважає, що підстав для задоволення заяви позивача про постановлення окремої ухвали наразі немає.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 249, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача від 04 листопада 2024 року про прийняття окремої ухвали судом в порядку статті 249 КАС України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 19 листопада 2024 року.

Суддя Клименко О.М.