Справа № 120/9231/24
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 р. Справа № 120/9231/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Петруніної Вікторії Віталіївни, діючої в інтересах ОСОБА_1 , до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС), за вимогами якої позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) щодо ненадання відповіді на адвокатський запит ОСОБА_2 від 15 травня 2024 року;

- зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) надати ОСОБА_1 відповідь на раніше поданий адвокатський запит, вказавши інформацію про теперішнього власника транспортного засобу Dacia Solenza, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Заявлені позовні вимоги обґрунтовуються тим, що з метою захисту спадкових прав ОСОБА_1 , адвокатом Петруніною В.В. 21.05.2024 було спрямовано адвокатський запит до відповідача з метою отримання інформації про теперішнього власника спадкового майна - автомобіля Dacia Solenza, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 . Втім, як вказує представник, отримавши такий запит відповідачем було проігноровані вимоги статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та не надано відповіді адвокату та його адвокатський запит. Вважаючи наведене порушення прав особи на отримання інформацію, адвокат Петруніна В.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 02.08.2024 судом відкрито провадження у цій справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

14.08.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вказуючи, що запит адвоката Петруніної В.В., який надійшов на адресу Регіонального сервісного центру 28.05.2024, був належним чином розглянутий, про що заявнику листом від 30.05.2024 за № 31/31/14/185-аз/05-2024-78-2024 надано відповідь про неможливість надання запитуваної інформації, оскільки вона за своїм змістом належить до категорії інформації з обмеженим доступом. Дана відповідь була направлена на електронну адресу адвоката, вказану нею в своєму запиті. За таких обставин відповідач вважає, що жодних порушень прав позивача порушено не було, що на його думку свідчить про безпідставність заявлених позовних вимог.

02.09.2024 на доповнення до свого відзиву відповідачем подано до суду відповідні докази надання відповіді на адвокатський запит ОСОБА_2 .

Інших заяв по суті справи від сторін спору до суду не надходило.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Вивчивши матеріали справи та оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що 21.05.2024 адвокат Петруніна В.В., представляючи інтереси ОСОБА_1 , направила поштою на адресу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) адвокатський запит від 15 травня 2024 року, в якому висловлено прохання надати інформацію про теперішнього власника транспортного засобу Dacia Solenza, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Втім, як зазначає представник позивача, у визначений в ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» строк вона не отримала жодної відповіді та затребуваної інформації на свій запит.

На переконання представника позивача, така поведінка відповідача є протиправною бездіяльністю, що полягає у ігноруванні суб`єктом владних повноважень свого обов`язку надання відповіді на адвокатський запит. Наведене і спонукало її звернутись до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та фактичним обставинам справи суд керується наступним.

Відповідно до частин другої та третьої статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Статтею 5 Закону України "Про інформацію" від 02.10.1996 № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII) визначено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною другою статті 7 Закону N 2657-XII установлено, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Таким чином, системний аналіз частини другої статті 34 Конституції України та частини другої статті 7 Закону N 2657-XII свідчить, що особа має право вибирати на власний розсуд як форму так як і джерела отримання інформації.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регламентовані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону № 5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

За визначенням, що міститься в ч. 1 ст. 24 Закону № 5076-VI адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.

Порядок розгляду адвокатського запиту регламентовано ч. 2 ст. 24 Закону № 5076-VI, якою передбачено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

А за змістом ч. 3 ст. 24 Закону № 5076-VI відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Отже, системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що адвокат, під час здійснення адвокатської діяльності та на виконання договору про надання правничої допомоги, має право звернутися до різних суб`єктів з адвокатським запитом про отримання документів чи інформації. Наведене кореспондує обов`язку адресатів такого адвокатського запиту здійснити його розгляд та надати на нього відповідь. При цьому, закон прямо передбачає обмеження у наданні адвокату на його запит інформації з обмеженим доступом.

Згідно з положеннями статті 21 Закону № 2657-XII інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 14 Закону «України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297-VI передбачено, що поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних.

Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення.

Таким чином враховуючи приписи процитованих вище положення законодавчих актів слід дійти висновку, що затребувана адвокатом інформація про власника транспортного засобу є інформацією про особу та її персональні дані, тобто така інформація по своїй суті є інформацією з обмеженим доступом, вільне поширення якої забороняється.

В той же час повертаючись до обставин, за яких виник цей спір, суд враховує, що позивач оскаржує бездіяльність суб`єкта владних повноважень - відповідача з приводу не розгляду і ненадання відповіді на адвокатський запит від 15.05.2024.

З цього приводу судом встановлено, що дійсно адвокат Петруніна В.В., надаючи правову допомогу ОСОБА_1 , звернулась до відповідача із адвокатським запитом від 15.05.2024 про надання інформації про теперішнього власника транспортного засобу Dacia Solenza, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 . Вказаний запит надійшов на адресу відповідача 28.05.2024, про що зазначено останнім у відзиві.

При цьому, як свідчать матеріали справи, відповідач розглянув такий запит у визначений ч. 2 ст. 24 Закону № 5076-VI строк та листом від 30.05.2024 № 31/31/14/185-аз/05-2024-78-2024 за підписом начальника Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях Сергія Гайду адвокату Вікторії Петруніній надано відповідь, зі змісту якої слідує, що надати запитувану інформацію неможливо, оскільки вона за своїм характером належить до категорії інформації з обмеженим доступом.

Згідно даних з системи електронного документообігу лист від 30.05.2024 № 31/31/14/185-аз/05-2024-78-2024 відправлено адвокату 30.05.2024 на електронну адресу , яка була зазначена в поданому адвокатському запиті.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що оскільки відповідач розглянув та надав відповідь на адвокатський запит від 15.05.2024 в межах строків та в порядку, визначеному Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та з урахуванням положень Закону України «Про захист персональних даних», які відносять запитувану інформацію про фізичну особу (власника транспортного засобу) до інформації з обмеженим доступом, що унеможливлює її надання за запитом адвоката, тому доводи позивача про допущену бездіяльність суб`єкта владних повноважень з цього приводу є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду цієї справи.

Окремо суд враховує, що направлення відповіді на адвокатський запит на електронну адресу адвоката, яка вказана нею в адвокатському запиті, а не на її поштову адресу для листування, не змінює тієї обставини, що власне сам адвокатський запит був розглянутий відповідачем в порядку, визначеному ч. 2 ст. 24 Закону № 5076-VI з наданням відповіді на поставлені у ньому питання. Тим більше, спосіб направлення такої відповіді в цьому випадку не є предметом заявленого позову.

За таких обставин суд вважає, що відповідач в повній мірі виконав свій обов`язок передбачений Законом № 5076-VI щодо розгляду та надання відповіді на адвокатський запит ОСОБА_2 від 15.05.2024.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову належить відмовити. Як наслідок, не підлягають задоволенню і позовні вимоги зобов`язального характеру, позаяк вони є похідними від попередньо заявлених вимог.

Враховуючи положення статті 139 КАС України понесення сторонами судових витрат які б підлягали розподілу при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову судом не виявлено.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

У задоволенні вимог адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 20.11.24.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

Представник позивача: адвокат Петруніна Вікторія Віталіївна (адреса для листування: вул. Шевченка, 249, оф. 306, м. Черкаси, 18010);

Відповідач: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (вул. Ботанічна, буд. 24, м. Вінниця, ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович