Справа № 291/1779/23
Суддя: Митюк О. В.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 291/1779/23
Ружинський районний суд Житомирської області

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2024 року

Ружинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Митюк О.В.

за участю секретаря Герасимчук Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Ружині справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Житомирській області

про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії БАД №952233 від 19.12.2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 952233 від 19.12.2023 року, яку склав поліцейський Бердичівського РВП капрал поліції ОСОБА_3 , його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, керуючи автомобілем не подав світловий показчик повороту при зупинці на узбіччі та не мав при собі посвідчення водія, реєстраційних документів та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, а дії поліцейського протиправними.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні просив скасувати винесену постанову, мотивуючи тим, що вона винесена безпідставно та незаконно.

Від Головного Управління Національної поліції в Житомирській області надійшов відзив на позов, в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, розгляд справи проводити без їх участі.

Представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Предметом спору в даній справі є правомірність рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за КУпАП, обов`язковою умовою якої є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів п.1 ст.247 КУпАП України).

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).

За ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху (далі за текстом ПДР) та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 19.12.2023 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Підставою прийняття вказаної постанови слугувало те, що ОСОБА_1 19.12.2023 о 14:36 год по АДРЕСА_1 , керуючи транспортним засобом перед зупинкою праворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, при цьому не мав посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п.9.2а, 2.1а, 2.1б, 2.1г ПДР України.

За порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами при початку руху чи зміні його напрямку встановлено відповідальність, передбачену ч.2 ст.122 КУпАП, та передбачено безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством,- тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, поліцією надано диск з відеозаписами з реєстратора поліцейського автомобіля та боді камер поліцейського. Але надані відодокази, які долучені до матеріалів справи не доводить факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 19 грудня 2023 р. о 14 год. 36 хв. в с. Голубівка по вул. Центральній.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів на оптичному диску, вбачається, що на відеозаписі із реєстратора службового автомобіля зафіксовано припаркований автомобіль на узбіччі. Відеозапис з нагрудної камери поліцейського починається під час того, як водій стоїть біля автомобіля та пояснює, що працівники поліції його не зупиняли, його автомобіль стояв на узбіччі.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що погодився допомогти ОСОБА_1 погрузити колоди. Був свідком коли складали постанову, і чув що поліцейський мав претензії до ОСОБА_1 , що він перебуває у станні алкогольного сп`яніння. Коли пішов з Ярмолюком мити руки то ОСОБА_1 залишився в машині. Колоди які грузили мали відвести на пелораму у с.Голубівка. Поки вантажили колоди патруль не бачили. Подія сталася в обідній час. Машину після події не вилучили і вони пішли далі робити свою роботу.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що машина стояла на узбіччі, не рухалася. ОСОБА_1 стояв і чекав поки він з ОСОБА_6 помиють руки, ще з ними був дід ОСОБА_7 . Подія сталася в с.Голубівка.

В порушення вимог закону до постанови не долучено жодного належного, допустимого, достовірного та такого, який узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», доказу в розумінні ст.251 КУпАП, який підтверджує порушення позивачем ПДР, наявність в його діях складу правопорушення та правомірності прийняття оскаржуваної постанови.

Сама по собі Постанова не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, та не звільняє від обов`язку надання особами,уповноваженими на її винесення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Поліцейський у даному провадженні ухилився від прямого виконання свого обов`язку щодо збирання доказів на підтвердження беззастережної винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, а суд такими повноваженнями не наділений.

Доказова база повинна випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Істотною ознакою презумпції невинуватості є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі. Це означає також неможливість перекладання ініціативи в дослідженні всіх обставин справи на осіб, притягуваних до відповідальності на стадії розгляду справи, і обов`язковість дослідження всіх обставин справи стороною-ініціатором.

Всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Всі перераховані вище обставини у своїй сукупності дають суду підстави прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначений в постанові час та місці дійсно допустив умисне порушення ПДР, а встановлена невідповідність даних оскаржуваної постанови об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження його винуватості у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Суд також акцентує увагу на тому, що відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Поліцією не було наведено переконливих доказів про відповідність постанови та накладення адміністративного стягнення на позивача обставинами справи. Надані суду письмові заперечення представника відповідача суд до уваги не бере, оскільки їх суть зводиться лише до правового обґрунтування та порядку винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення з цитуванням норм Закону України «Про національну поліцію» КУпАП та ПДР.

Відтак, докази, що підтверджують наявність події і складу правопорушення відсутні, а тому суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованою та підлягає скасуванню. П.3 ч.3 ст.286 КАС України не передбачає визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України понесений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 5, 77, 241, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №952233 від 19.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП (БАД №952233 від 19.12.2023 року) - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного Управління Національної поліції в Житомирській області (місцезнаходження: м. Житомир, вул. Старий Бульвар,5/37, 10001, ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, яке знаходиться за адресою: 03048, м. Київ, вул.Федора Ернста, 3, .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, яке знаходиться за адресою: 10001, м. Житомир, вул. Старий бульвар, 5/37, .

Повний текст рішення виготовлено 20.11.2024 року.

Суддя О. В. Митюк.