Справа № 160/16613/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Південно-східного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,
26.06.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Південно-східного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 позовну заяву Південно-східного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди - залишено без руху.
Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви (скарги) протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії ухвали, шляхом:
- надання доказів надіслання відповідачу позовної заяви з додатками.
01.07.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Південно-східного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано докази направлення відповідачу позовної заяви з додатками.
27.06.2024 Дніпропетровським окружним адміністративним судом на виконання вимог ч. 3 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України зроблено запит до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради щодо отримання інформації про місце проживання (реєстрації) відповідача.
22.07.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради надійшла відповідь на запит, у якій зазначено, що місцем проживання (реєстрації) ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 з 24.07.2020 по теперішній час.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
22.07.2024 ОСОБА_1 надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначає, що нею жодної матеріальної шкоди позивачу нанесено не було, а виявлені після її звільнення бухгалтерські помилки повинні бути виправлені новим бухгалтером, шляхом перерахунку та корекції заробітної плати працівникам Південно-Східного МТУ АРМА, яким були зайво нараховані та виплачені кошти, що входять до заробітної плати.
Згідно із ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Східним офісом Держаудитслужби відповідно до Плану проведення заходів державного фінансового контролю на І квартал 2024 року проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Південно-східного міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі Південно-східне МТУ АРМА, Управління) за період з 01.01.2022 по 31.12.2023.
Так, ревізією дотримання законодавства при встановленні, нарахуванні та виплаті посадових окладів працівникам Південно-східного МТУ АРМА, проведеною суцільним способом за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 шляхом співставлення розмірів посадових окладів, зазначених в штатних розписах, наказів по Управлінню, особових рахунків працівників, м/о №5, табелів обліку робочого часу, відомостей нарахування заробітної плати з вимогами нормативно-правових актів, встановлено зайву сплату коштів у сумі 3209,00 грн (КПКВ 6431010, КЕКВ 2111, 2023), внаслідок нарахування надбавки у завищеному розмірі до посадового окладу, що є порушенням ч. 1 ст. 52 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII). Зокрема, надбавка за вислугу років повинна була бути 4350,00 грн, однак, відповідно до розрахункової відомості по нарахуванню заробітної плати працівникам Південно-східного МТУ АРМА державному службовцю було нараховано надбавки за вислугу років у сумі 7559,00 грн.
Також, ревізією встановлено зайву сплату надбавки за інтенсивність праці чотирьом державним службовцям на загальну суму 1181,59 грн внаслідок нарахування надбавок у завищеному розмірі до посадового окладу, що є порушенням п. 4 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15.
Крім цього, ревізією встановлено зайву сплату заробітної плати державному службовцю МТУ АРМА у сумі 552,27 грн (КПКВ 6431010, КЕКВ 2111, 2023 рік), внаслідок завищення посадового окладу, що є порушенням п. 2.1 Наказу МТУ АРМА «Про встановлення посадових окладів посадовим особам МТУ АРМА» від 28.02.2023 № 13.
Внаслідок завищення посадового окладу, ревізією встановлено зайве нарахування надбавки за вислугу років у сумі 232,00 грн (КПКВ 6431010,КЕКВ 2111, 2023 рік), що є порушенням п. 2.1 наказу МТУ АРМА «Про встановлення посадових окладів посадовим особам МТУ АРМА» від 28.02.2023 № 123, ч. 1 ст. 52 Закону № 889-VIII.
Зайва виплата заробітної плати та надбавок призвела до зайвої сплати єдиного соціального внеску на суму 1138,47 грн (КПКВ 6431010, КЕКВ 2120, 2023 рік), що є порушенням вимог п. 5 ст. 8 Закону України «Про збір інформації та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI).
Відповідно до акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Південно-східного МТУ АРМА за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 № 040420-24/21 від 29.04.2024 «порушення допущене колишнім головним спеціалістом бухгалтерського обліку та фінансової звітності ОСОБА_1 , яка відповідно до посадової інструкції веде бухгалтерський облік фінансово-господарської діяльності, та займається фінансовим забезпеченням, складанням звітності в управлінні. В ході ревізії колишньому головному спеціалісту було направлено лист запрошення для пояснення порушення, але вона не з`явилася в зазначений час».
Крім цього, відповідно до Порядку здійснення контролю за діяльністю міжрегіональних територіальних управлінь АРМА, затвердженого наказом АРМА від 23.02.2024 № 76 (зі змінами від 09.04.2024 № 163), пункту 1 Графіку проведення планових перевірок діяльності міжрегіональних територіальних управлінь АРМА у 2024, затвердженого наказом АРМА від 17.04.2024 № 172, наказу АРМА від 26.04,2024 № 18.3 «Про утворення робочої групи та проведення планової перевірки діяльності міжрегіональних територіальних управлінь АРМА у 2024 році» проведено перевірку діяльності Південно-східного МТУ АРМА, про що складений акт від 30.05.2024 № 1.
Так, вибірковою перевіркою дотримання законодавства при нарахуванні та виплаті працівникам Південно-східного МТУ АРМА стимулюючих виплат встановлено зайве нарахування та виплата надбавки за інтенсивність праці у сумі 416,08 грн, та зайво перехований Єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - 91,54 грн за серпень 2023 року, що є порушенням п. 4 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15. Протягом вересня-грудня порушення не виправлено.
Крім того, у результаті співставлення відповідності даних Розрахункової відомості заробітної плати за жовтень 2023 року, табелів обліку робочого часу за жовтень 2023 року та наказів про надання відпусток без збереження заробітної плати за жовтень 2023 року встановлено зайве нарахування та виплату заробітної плати за дні відпустки без збереження заробітної плати трьом працівникам у загальній сумі 7769,13 грн.
Зайва виплата заробітної плати й надбавок призвела до зайвої сплати єдиного соціального внеску на суму 1709,21 грн (КПКВ 6431010, КЕКВ 2120, 2023 рік), що є порушенням вимог п. 5 ст. 8 Закону України «Про збір інформації та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
За висновками робочої групи вказані порушення були допущені ОСОБА_1 , у період її роботи на посаді головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансової звітності Південно-східного МТУ АРМА, яка відповідно до посадової інструкції вела бухгалтерський облік фінансово-господарської діяльності, та займались фінансовим забезпеченням, складанням звітності в управлінні.
ОСОБА_1 згідно з Наказом Південно-східного МТУ АРМА №73-ос від 01.12.2022 була призначена на посаду головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Південно-східного МТУ АРМА) і проходила державну службу на посаді категорії «В».
Згідно з наказом Південно-східного МТУ АРМА від 25.01.2024 № 10-ос ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Південно-східного МТУ АРМА.
Означена пропозиція була отримана відповідачем 14.05.2024, однак ОСОБА_1 проігнорувала її.
Означена пропозиція була отримана відповідачем 11.06.2024, однак ОСОБА_1 проігнорувала її.
Оскільки у добровільному порядку відповідач вказані кошти не сплатила, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд виходить з наступного.
Правове регулювання проходження державної служби здійснюється Конституцією України, Законом України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу» (далі Закон №889) (далі Закон), міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби (частина перша статті 5 Закону).
Відповідно до ст. 1 Закону № 889 державна служба це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.
Державний службовець це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Частиною 1 статті 4 Закону № 889 передбачено, що державна служба здійснюється з дотриманням, зокрема, таких принципів, як: професіоналізму компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону; ефективності раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики.
Частиною 1 статті 4 Закону № 889 визначені основні обов`язки державного службовця, а саме, державний службовець серед іншого зобов`язаний: забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності.
Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Відповідно до п. 3 Посадової інструкції головного спеціаліста бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення ОСОБА_1 , основними завданнями головного спеціаліста є: відображення у документах достовірної та у повному обсязі інформації про господарські операції і результати діяльності, необхідної для оперативного управління бюджетними призначеннями (асигнуваннями) та фінансовими і матеріальними (нематеріальними) ресурсами; забезпечення контролю за наявністю і рухом майна, використанням фінансових і матеріальних (нематеріальних) ресурсів відповідно до затверджених нормативів і кошторисів; ведення бухгалтерського обліку відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку у державному секторі; здійснення поточного контролю за дотриманням бюджетного законодавства при взятті бюджетних зобов`язань, їх реєстрацію в органах Казначейства та здійснення платежів відповідно до взятих бюджетних зобов`язань; забезпечення дотримання вимог нормативно-правових актів щодо використання фінансових, матеріальних (нематеріальних)та інформаційних ресурсів під час прийняття та оформлення документів.
Як видно з Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Південно-східного МТУ АРМА №040420-24/21 від 29.04.2024 і Акту планової перевірки діяльності міжрегіональних територіальних управлінь АРМА від 30.05.2024 №1 ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої обов`язки по нарахуванню та проведенню виплати заробітної плати та надбавок працівникам Південно-східного МТУ АРМА, а також при підготовці первинних документів.
Відповідно до ст. 81 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний відшкодувати державі шкоду, заподіяну внаслідок неналежного виконання ним посадових обов`язків.
Згідно із ст. 82 Закону № 889-VIII, для відшкодування шкоди керівник державної служби вносить державному службовцю письмову пропозицію, в якій зазначаються розмір, порядок і строки відшкодування шкоди, а також обставини, що стали підставою для відшкодування. Державний службовець повинен дати відповідь на пропозицію про добровільне відшкодування шкоди у письмовій формі.
Пропозиція може бути внесена протягом трьох місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався чи мав дізнатися про обставини, що є підставою для пред`явлення вимоги, але не пізніше ніж через три роки з дня заподіяння шкоди.
Державний службовець повинен дати відповідь на пропозицію про відшкодування шкоди в письмовій формі протягом двох тижнів з дня отримання пропозиції.
У разі ненадання державним службовцем відповіді на пропозицію про добровільне відшкодування шкоди, відмови від відшкодування шкоди чи невідшкодування шкоди до зазначеного у пропозиції строку керівник державної служби може звернутися з позовом про таке відшкодування до суду.
Нормами статті 130 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) визначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.
Так, зайві виплати працівнику можна утримати лише у випадках, передбачених статтею 127 КЗпП України, і з урахуванням пункту 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), який визначає випадок, коли безпідставно набута зарплата не підлягає поверненню працівником.
Зокрема, у разі допущення лічильної помилки в нарахуванні зарплати керівник має право видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня виплати неправильно обчисленої суми.
До лічильних помилок можна віднести неправильне обчислення, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можна вважати лічильними зарплатні помилки, не пов`язані з обчисленнями, а також такі, яких припустилися посадові особи через неправильне застосування закону та інших нормативно-правових актів, у т. ч. колективного договору, наказу керівника.
Водночас, якщо установа не може повернути за рахунок працівника зайво виплачену зарплату, збитки повинні відшкодувати винні особи.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової шкоди.
Згідно із частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже, матеріальна відповідальність є різновидом цивільно-правової відповідальності. До матеріальної відповідальності можуть бути притягнуті фізичні особи, тобто посадові чи службові особи державного органу в порядку, визначеному законодавством.
Варто зазначити, що юридична відповідальність державних службовців є передусім відповідальним ставленням державних службовців до своїх обов`язків, відповідальністю за правильне виконання ними обов`язків, які покладені на них законом.
Водночас, матеріальна відповідальність передбачає застосування державного примусу до державного службовця, який здійснив правопорушення, шляхом позбавлення його певних благ чи покладення на правопорушника обов`язків майнового характеру.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи те, що заподіяна шкода у добровільному порядку відповідачем не відшкодована, суд вважає, що позов Південно-східного МТУ АРМА необхідно задовольнити.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський