Справа № 420/19447/24
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участю секретаря Загрійчук О.В.

сторін:

представника позивача Вужа Д.В.

представника позивача Скалюна С.А.

представника відповідача Малюченка К.С.

розглянувши за правилами загального позовного провадження (у відкритому судовому засіданні по суті) адміністративну справу за позовом Фірми «Автодеталь» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Фірми «Автодеталь» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21.02.2024 №3125/15-32-09-04-19, від 21.02.2024 №05; від 21.02.2024 №05; від 21.02.2024 №05 та від 15.05.2024 №705.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, податкові повідомлення-рішення є протиправними, прийняті без урахування первинних документів, а тому підлягають скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 21.02.2024 № 05 з податку на прибуток.

Як зазначено відповідачем у акті перевірки, платник податків завищив собівартість на загальну суму 2 156 425 грн. внаслідок безпідставного включення до собівартості продукції у відповідних періодах та включення до р. 2050 Звіту про фінансові результати «Собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)», обсяги палива (штрих картки), без належного документального підтвердження його отримання.

Вказане порушення обґрунтовується тим, що платник податків протягом відповідного періоду придбавав дизельне паливо, бензин, газ згідно з договорами за талонами у відповідних постачальників, але не надав під час перевірки чеки.

З цього приводу позивач наголошує, що посадовими особами, які здійснювали перевірку, безпідставно не прийнято до уваги подорожні листи, які складаються підприємством та надавалися під час перевірки. У подорожніх листах за кожним фактом використання транспортного засобу та витратою паливно-мастильних матеріалів відповідно зазначається, середі іншого, про рух пального, покази спідометра, час роботи тощо. Саме цей документ є документальним підтвердженням використання паливно-мастильних матеріалів в господарській діяльності та правомірність включення відповідних витрат до собівартості продукції, а їх реквізити відповідають вимогам чинного законодавства.

Крім того, платником податків надані видаткові накладні, виписки банку тощо, які підтверджують понесені витрати на придбання пального. Вказані документи є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Журнал виїзду автомобілів та чек не є первинними документами, які підтверджують, що платник податків дійсно поніс витрати на придбання паливно-мастильних матеріалів, оплативши їх у безготівковому порядку.

Також перевіркою встановлено, що протягом 01.01.2018 по 30.09.2021 року ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» У ФОРМІ ТОВ здійснювало реалізацію товарів обсягом 1 582 174,60 грн. на нерезидентів: ООО «ПАНОТОН», Республіка Молдова, місце реєстрації якого знаходиться в державах зазначених в переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1, пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2017 року №1045 «Про затвердження переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, та визнання таким, що втратило: чинність, розпорядження КМУ від 16 вересня 2015 р. №977».

Позивач стверджує, що умови операцій з ООО «ПАНОТОН», Республіка Молдова, не відрізняються від умов, що застосовуються між непов`язаними особами у співставних неконтрольованих операціях, а відповідна операція не є контрольованою.

Контролюючий орган під час проведення перевірки не робив запиту про надання платником податків обґрунтування, що суму витрат (доходів) підтверджено за цінами, визначеними за принципом «витягнутої руки» відповідно до процедури, встановленої ст.39 Податковим кодексом України, адже в Акті перевірки використано лист платника податків від 05.06.2023 з посиланням на п.п. 78.1.4. п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (документальна позапланова перевірка), тобто за період, коли документальна перевірка була призупинена.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 21.02.2024 №05 та від 15.05.2024 №705 з ПДВ.

Головне управління ДПС в Одеській області, вказуючи про відсутність доказів щодо використання палива в пункті 3.1.1.1 Акту перевірки «Дохід та фінансовий результат до оподаткування, визначені за правилами бухгалтерського обліку» в частині податку на додану вартість (пункт 3.1.2.1 Акту перевірки) вже обґрунтовує інше порушення - використання паливно-мастильних матеріалів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

На порушення Порядку №727 в Акті перевірки не зазначено жодного доказу, що придбані паливно-мастильні матеріали використано в операціях, які не є господарською діяльністю платника податку.

Щодо податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21.02.2024 №3125/15-32-09-04-19.

Перевіркою встановлено порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а саме - «підприємство зберігало пальне (пропан-бутан, код УКТЗЕД) за адресою: Одеська обл., Лиманський район, с. Визирка, вул. Чапаєва, буд. 60, корп. №2, кв. (офіс) 29 в» без наявності ліцензії на право зберігання пального (п. 1.3.1 Акту перевірки).

Проте позивач не займається зберіганням пального, а використовує пропан-бутан для приготування суміші з киснем, яка в свою чергу використовується в технологічному процесі для розкрою металу листового. Максимальний термін використання балону - 1,5 місяці. Всього за період перевірки використано 6 балонів, які після поставки підключаються до технологічного процесу (використовуються у виробництві), а не зберігаються.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 21.02.2024 №05.

Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 10.05.2024 №13616/6/99-00-06-01-01-06 скарга була задоволена частково у частині висновків перевірки щодо здійснення операцій з реалізації товару на невстановлених осіб та у відповідній частині штрафні санкції та скасовано податкове повідомлення-рішення від 21.02.20224 №05 з податку на додану вартість на суму 5 010 115,00 грн.

Спірне рішення від 21.02.2024 №05 стосувалося саме цих операцій - несвоєчасної реєстрації податкових накладних з реалізації товару начебто на невстановлених осіб, проте як зазначено вище висновки акту перевірки у відповідній частині скасовані, хоча не скасоване це рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 28.06.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.07.2024

12.07.2024 року за вхід.№ЕС/28868/24 надійшов відзив на позов, в якому, зокрема, наголошено на необґрунтованості вимог позивача та відсутності правових підстав для задоволення позову.

Перевіркою видаткових накладних встановлено придбання талонів на паливо (Картки на пальне, штрих-картки) із зазначенням штрих коду кожного виданого талону, та загальну кількість та вартість пального придбаного у постачальників.

Даними підписаними видатковими накладними, покупець ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» У ФОРМІ ТОВ засвідчує отримання штрих-карток (карток на пальне) згідно номерів визначених відповідними видатковими накладними.

Картки на пальне (штрих-картки) дійсні для вибірки Товару по даній видатковій накладній протягом 12 місяців з дати підписання видаткової накладної.

Картки на пальне (штрих-картки), не пред`явлені оператору АЗС для отримання Товару протягом 12 місяців з моменту підписання даної видаткової накладної анулюються (втрачають свою чинність і не є дійсними).

Покупець зобов`язується прийняти товар у Постачальника до моменту анулювання карток на пальне (штрих-карток).

Таким чином, документальним підтвердженням отримання товару (палива) згідно талонів підприємством ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» У ФОРМІ ТОВ протягом 12 місяців з моменту підписання видаткових накладних, та відсутності факту анулювання карток на пальне (штрих-карток) у зв`язку з неотриманням товару в зазначений термін - є чек оператора АЗС, що містить, у тому числі, номер автомобіля, яким отримано пальне.

Враховуючи вищенаведене, перевіркою наданих первинних документів неможливо підтвердити фактичне використання палива за штрих-картками саме автотранспортом, що належить підприємству ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» У ФОРМІ ТОВ, а не іншими особами, відповідно до виписаних видаткових накладних, відповідно перевіркою встановлено відсутність документального підтвердження отримання та списання даного товару на витрати підприємства по бухгалтерському рахунку 90 «Собівартість реалізації».

Окрім того, при наявності власного автотранспорту на підприємстві не ведеться журнал виїзду автотранспорту.

Таким чином, в порушення п.п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, п. 137.1 ст. 137 ПК України, п.7, п. 11, п. 15 П(С)БО 16 «Витрати», Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» у формі ТОВ занижено фінансовий результат до оподаткування за період з 01.01.2018 по 30.09.2021 у сумі 2 156 425 грн.

Також, відповідно п.п. 140.5.5 1 п. 140.5. ст. 140 Податкового кодексу України визначено, що фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг (крім операцій, визнаних контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу), реалізованих на користь:

- нерезидентів зареєстрованих у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу.

Для уникнення збільшення фінансового результат на 30 відсотків, платник податків повинен надати інформацію з підтвердженням того, що ціни в таких операціях (операціях з придбання) відповідно до процедури, встановленої статтею 39 цього Кодексу.

Контролюючий орган наголошує на тому, що під час проведення перевірки дане питання було на розгляді та позивач мав можливість надати документацію з ціноутворення за 01.01.2018 по 30.09.2021 по операціях з компанією ООО «ПАНОТОН» (Молдова) як під час перевірки, так і до заперечень, але не надано.

Перевіркою було встановлено заниження показника рядку декларації з податку на прибуток (03) Різниці, які виникають відповідно до ПК України на суму 548 115 грн.

Крім того, в перевіряємий період зберігало пальне (пропан-бутан, код УКТЗЕД ) за адресою: Одеська обл., Лиманський район, с. Визирка, вул. Чапаєва, буд. 60, корп. №2, кв. (офіс) 29 в, без наявності ліцензії на право зберігання пального, чим порушено ст.15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовується в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями).

Ухвалою суду від 18.07.2024 продовжено строк для проведення підготовчого провадження та призначено підготовче засідання на 24.09.2024.

Ухвалою суду від 24.09.2024 у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС в Одеській області про об`єднання в одне провадження відмовлено повністю.

Ухвалою суду від 24.09.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 09.10.2024.

Ухвалою суду від 09.10.2024 зупинено провадження у справі до 05.11.2024.

01.11.2024 за вхід.№ЕС/59396/24 надійшли додаткові пояснення відповідача.

01.11.2024 за вхід.№ЕС/59742/24 надійшла заява позивача про долучення додаткових доказів.

У судовому засіданні 05.11.2024 оголошено перерву до 07.11.2024.

У судовому засіданні 07.11.2024 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України від, та плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на І квартал 2022 року, на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 25.01.2022 року №198-п, проведена планова виїзна документальна перевірка ФІРМИ «АВТОДЕТАЛЬ» У ФОРМІ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ (далі - ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» У ФОРМІ ТОВ), , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 30.09.2021, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

Копію наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 25.01.2022 року №198-п надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 26.01.2022 року №142/КПР/15-32-07-01-14.

Копію наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 22.12.2023 року №10916-п про продовження терміну перевірки вручено особисто під підпис головному бухгалтеру ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» У ФОРМІ ТОВ ОСОБА_1 25.12.2023 року.

З направленнями на право проведення перевірки ознайомлено 23.02.2022 під підпис директора ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» У ФОРМІ ТОВ ОСОБА_2 .

В ході проведення документальної планової виїзної перевірки були встановлені наступні порушення платника податків ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» У ФОРМІ ТОВ:

- п.п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п. 135.1 ст.135, п. 137.1 ст. 137, п.п.140.5.5 1 п.140.5. ст. 140 Податкового кодексу України, п.7, п. 11, п. 15 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого у Мінюсті України від 19.01.2000 за №27/4248 (із змінами та доповненнями), Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16 липня 1999 року (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму на суму 486 817 грн.;

- абз. «б» п. 187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, п. 193.1 ст. 193, абз. «г» п.198.5. ст. 198, п.п. 201.7., п.п.201.10. ст. 201 розділу V Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 4 008 092 грн.;

- абз. «б» п. 187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, п. 193.1 ст. 193, абз. «г» п.198.5. ст. 198, п.п. 201.7., п.п.201.10. ст. 201 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення, що переноситься на наступний звітний податковий період у сумі 14 900 грн. станом на вересень 2021 року;

- порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовується в електронних сигаретах, та пального», передбачена відповідальність згідно ст. 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовується в електронних сигаретах, та пального»;

- порушення ст.51, п.176.2 ст.176 з урахуванням ст.521 та п.69.2 ст.69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями, Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску і Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» із змінами та доповненнями встановлено подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а саме, не відображені виплачені доходи у вигляді поворотної фінансової допомоги за ознакою доходу « 153» - безвідсоткова зворотна фінансова допомога поверталась відповідно умов договорів за І, ІV квартали 2018 року.

За результатом отриманих податкових повідомлень - рішень, позивач звернувся зі скаргою до ДПС України.

Державна податкова служба України рішенням від 10.05.2024 №13616/6/99-00-06-01-06, скасувало податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21.02.2024 №05 у частині висновків перевірки щодо здійснення операцій з реалізації товару на невстановлених осіб та у відповідній частині штрафних санкцій, а в іншій частині вказане податкове повідомлення - рішення та податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21.02.2024 №3125/15-32-09-04-19, №05, №05, №05 - залишено без змін, а скаргу - частково задоволено.

Також судом встановлено наступне.

ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» У ФОРМІ ТОВ протягом перевіряємого періоду придбавало дизельне паливо, бензин, газ згідно договорів за талонами у наступних постачальників: ТОВ "Нафтотрейд Ресурс" , ТОВ "ВОГ КАРД" , ТОВ "ВЕСТ КАРД" .

До перевірки надано укладені ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» У ФОРМІ ТОВ договори з вищенаведеними постачальниками, видаткові накладні, виписки банку.

До податкового кредиту по рядку 10.1 податкових декларацій з ПДВ за перевіряємий період віднесено суму ПДВ 431 284,99 грн. за податковими накладними з номенклатурою товару:

Бензин автомобільний "Mustang 92-Євро-5" Код УКТЗЕД ;

Паливо дизельне ДП-Л-Євро5-В0 Код УКТЗЕД ;

Паливо дизельне MUSTANG+ ДП-З-Євро5-В0 Код УКТЗЕД ;

Бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 Код УКТЗЕД ;

Газ нафтовий скраплений Код УКТЗЕД ;

Газ нафтовий скраплений Код УКТЗЕД ;

Паливо дизельне ДП-З-Євро5-В0 Код УКТЗЕД .

Детальний перелік Податкових накладних, виписаних за період з 01.01.2018 по 30.09.2021 наведено в додатку 16 до акту.

Суми ПДВ від вартості палива було віднесено до складу податкового кредиту та відображено у рядку 17 Податкових декларацій з податку на додану вартість за період з 01.01.2018 по 30.09.2021.

Розрахунки здійснювались шляхом оплати грошовими коштами через розрахунковий рахунок на підставі виставлених рахунків, платіжних доручень.

Перевіркою встановлено, що ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» У ФОРМІ ТОВ було придбано дизельне пальне у постачальників та оприбутковано за даними бухгалтерського обліку ДТ631 - Кт 311, Дт 203 - Кт 63 на суму 17 168 692 грн. Списано пального у перевіряємому періоді на суму 17 168 692 грн, за даними бухгалтерського обліку (Дт 803 - Кт 203, Дт 91 - Кт 803, Дт 23 - Кт 91, Дт 90 - Кт 23).

Перевіркою видаткових накладних встановлено придбання талонів на паливо (Картки на пальне, штрих-картки) із зазначенням штрих коду кожного виданого талону, та загальну кількість та вартість пального придбаного у постачальників.

Даними підписаними видатковими накладними, покупець ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» У ФОРМІ ТОВ засвідчує отримання штрих-карток (карток на пальне) згідно номерів визначених відповідними видатковими накладними.

В ході перевірки було надано ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» У ФОРМІ ТОВ запит від 16.01.2023 №4 щодо документального підтвердження отримання та списання пального в господарській діяльності, а саме: щодо ненадання в ході перевірки касових чеків, що підтверджують отримання заздалегідь сплаченого обсягу пального безпосередньо на АЗС, та відповідно їх відсутності станом на останній день перевірки.

Письмові пояснення ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» У ФОРМІ ТОВ в ході перевірки надано листом від 17.01.2024 №143, в якому зазначено: «…За період перевірки на нашому підприємстві не мас чеків до талонів на пальне, яке ми отримували в мережі АЗС «Вог».

У нас є всі необхідні документи, які свідчать про перехід права власності на пальне. Також в наявності дорожні листи автомобілів, які витрачали пальне.

В законодавстві України не має чіткої відповіді, що до необхідності отримання чеку касового апарату при заправці ж талонам...».

Також встановлено, що протягом 01.01.2018 по 30.09.2021 ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» у формі ТОВ здійснювало реалізацію товарів обсягом 1582174,60 грн. на нерезидентів - ООО «ПАНОТОН», 3300, Молдова, м. Тирасполь, вул. К. Либкнехта, 205/2, кв. 82, місце реєстрації якого знаходиться в державах, зазначених у переліку держав (територій), які відповідають критеріям, установленим підпунктом 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, затвердженого Постановою КМУ від 27 грудня 2017 №1045.

Станом на 24.01.2024 ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» у формі ТОВ документації з ціноутворення за 01.01.2018 по 30.09.2021 по операціях між ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» у формі ТОВ та компанією ООО «ПАНОТОН» (країна реєстраціїї Молдова) не надало.

За даними бухгалтерських рахунків 362, та за даними ЄРПН обсяг здійснених експортних операцій з нерезидентом ООО «ПАНОТОН» (Молдова) складає 1827049,17 грн

Перевіркою було встановлено заниження показника рядку декларації з податку на прибуток (03) Різниці, які виникають відповідно до ПК України на суму 548 115 грн.

Крім того, на підставі наданих ФІРМОЮ «АВТОДЕТАЛЬ» у формі ТОВ (код за ) документів встановлено, що підприємством укладено договір поставку пропану-бутану (код УКТЗЕД ) від 23.11.2015 року №0000070 між постачальником - ТОВ ФІРМА «КРІОГЕНСЕРВІС» код за та покупцем фірмою "АВТОДЕТАЛЬ" у формі ТОВ код за . Відповідно до вищезазначеного договору підприємству в перевіряємий період здійснено поставку пропану-бутану (код УКТЗЕД ) балонів (50л/21кг) за адресою: Одеська обл., Лиманський район, с. Визирка, вул. Чапаєва, буд. 60, корп. №2, кв. (офіс) 29 в, про що свідчать наступні документи:

- видаткова накладна від 14 квітня 2020 року №2745 щодо поставки підприємству пропану-бутану (код УКТЗЕД , 50л/21кг) 3 балони;

- податкова накладна від 14.04.2020 року № 2221 щодо поставки підприємству пропану-бутану (код УКТЗЕД , 50л/21кг) 3 балони;

- товарно-транспортна накладна від 14 квітня 2020 року № Р2745 щодо поставки підприємству пропану-бутану (код УКТЗЕД , 50л/21кг), клас небезпеки 2 підклас 2, у кількості 3 балони;

- видаткова накладна від 14 вересня 2020 року № 3101 щодо поставки підприємству пропану-бутану (код УКТЗЕД , 50л/21кг) 1 балон;

- податкова накладна від 14.09.2020 року № 2797 щодо поставки підприємству пропану-бутану (код УКТЗЕД , 50л/21кг) 1 балон;

- товарно-транспортна накладна від 14 вересня 2020 року № Р3101 щодо поставки підприємству пропану-бутану (код УКТЗЕД , 50л/21кг), клас небезпеки 2 підклас 2, у кількості 1 балон;

- видаткова накладна від 10 березня 2021 року № 1356 щодо поставки підприємству пропану-бутану (код УКТЗЕД , 50л/21кг) 2 балони;

- податкова накладна від 10.03.2021 року № 1749 щодо поставки підприємству пропану-бутану (код УКТЗЕД , 50л/21кг) 2 балони;

- товарно-транспортна накладна від 10 березня 2021 року № Р1356 щодо поставки підприємству пропану-бутану (код УКТЗЕД , 50л/21кг), клас небезпеки 2 підклас 2, у кількості 2 балони;

- картки рахунку 203,63.

Відповідно до даних системи «Єдине вікно подання електронної звітності», ТОВ ФІРМА «КРІОГЕНСЕРВІС» код за зареєстровані наступні акцизні накладні:

- акцизну накладну форми «П» від 14.04.2020 № 63 в якій зазначений код операції « 3» та напрямок використання пального « 0», згідно з якою відвантажено транспортним засобом із номером державної реєстрації АІ0723РВ, 63 кг (118,08 літрів, приведених до температури 150 С) скрапленого газу (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази (код УКТЗЕД ) фірмі «АВТОДЕТАЛЬ» у формі ТОВ код за за адресою місця зберігання пального: Одеська обл., Лиманський район, с. Визирка, вул. Чапаєва, буд. 60, корп. №2, кв. (офіс) 29 в, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання неплатник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки;

- акцизну накладну форми «П» від 14.09.2020 № 116 в якій зазначений код операції « 3» та напрямок використання пального « 0», згідно з якою відвантажено транспортним засобом із номером державної реєстрації АІ0723РВ, 21 кг (38 літрів, приведених до температури 150 С) скрапленого газу (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази (код УКТЗЕД ) ФІРМІ «АВТОДЕТАЛЬ» у формі ТОВ код за за адресою місця зберігання пального: Одеська обл., Лиманський район, с. Визирка, вул. Чапаєва, буд. 60, корп. №2, кв. (офіс) 29 в, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання неплатник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки;

- акцизну накладну форми «П» від 10.03.2021 № 75 в якій зазначений код операції « 3» та напрямок використання пального « 0», згідно з якою відвантажено транспортним засобом із номером державної реєстрації АІ0723РВ, 42 кг (76 літрів, приведених до температури 150 С) скрапленого газу (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази (код УКТЗЕД ) ФІРМІ «АВТОДЕТАЛЬ» у формі ТОВ код за за адресою місця зберігання пального: Одеська обл., Лиманський район, с. Визирка, вул. Чапаєва, буд. 60, корп. №2, кв. (офіс) 29 в, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання неплатник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.

Разом з тим, підприємством надані акти списання вищезазначених партій отриманого пропану-бутану від 30 червня 2020 року №СпТ-000076, від 30 вересня №СпТ-000120, від 31 березня 2021 року №СпТ-000030, картку норм витрат допоміжних матеріалів та довідку щодо зберігання та поступового використання пропану-бутану під час потреб промислового виробництва.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Права і свободи людини, гарантії щодо них визначають зміст та спрямованість діяльності держави. Ст. 55 Конституції України проголошує: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб».

Безперечно, забезпечити надійний захист прав і свобод людини та громадянина може тільки судова система, яка діє виключно на засадах законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності судового процесу, змагальності сторін, додержання презумпції невинуватості тощо, в умовах незалежності і недоторканності суддів. Тому серед правових засобів захисту суб`єктивних прав і свобод людини та громадянина одним із найефективніших є судовий захист.

Судовий контроль не суперечить державному контролю, ці види контролю доповнюють один одного та забезпечують збалансовану систему стримувань і противаг.

Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки, за положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI ( далі - ПК України)

Відповідно до п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Позивачем не заявлені заперечення щодо підстав призначення та проведення перевірки.

Спірним питанням у даній справі є, зокрема, підтвердження/спростування фактичного використання палива за штрих-картками саме автотранспортом, що належить підприємству ФІРМА «АВТОДЕТАЛЬ» У ФОРМІ ТОВ.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пунктом 1.2 статті 1, пунктом 2.1 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за №168/704, згідно якого, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV (із змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації") для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до пункту 2.15 та пункту 2.16 вищевказаного Положення забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-ХІV (із змінами та доповненнями).

Фактично витрачені паливно-мастильні матеріали для експлуатації транспортних засобів списуються позивачем безпосередньо після їх витрачання на підставі первинних документів. Для підтвердження використання паливно-мастильних матеріалів у господарських операціях слід формувати відповідні документи.

Витрачені паливно-мастильні матеріали списуються на підставі актів списання, які в свою чергу складаються на підставі відомостей або подорожніх листів згідно з фактичною вартістю витраченого пального.

Подорожні листи є основним документом, що підтверджує проїзд транспортного засобу у господарських цілях і, як наслідок є підставою для списання паливно-мастильних матеріалів на господарську діяльність.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати товар у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Тобто продажем товару є не тільки сплата покупцем певної суми коштів, а й приймання-передача товару від продавця у власність покупця (фактичне набуття права власності на товар).

Згідно з нормами Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», касовий чек є розрахунковим документом, який підтверджує факт продажу товару за готівкові кошти.

Відповідно до п. 12 ст. 9 цього Закону, реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій, та розрахункові книжки не застосовуються: якщо в місці отримання товарів (надання послуг) операції з розрахунків у готівковій формі не здійснюються (склади, місця зберігання товарів, оптова торгівля тощо).

Таким чином, реєстратори розрахункових операцій можуть не застосовуватись лише при відпуску оптових партій пального, розрахунки за які здійснено шляхом безготівкового переказу коштів з рахунку на рахунок, або шляхом взаємозаліку, або пального, яке знаходиться на відповідальному зберіганні.

Відповідно до п.7.1 розділу 7 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску і обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансу України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України № 281/171/578 / 155 від 20.05.2008 (далі по тексту - Інструкція-281), відпуск нафти споживачам здійснюється на підставі попередньо укладених договорів, а нафтопродуктів - на підставі договорів або за готівку.

Згідно з п.10.3.1.3. Інструкції №281 відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у змінному звіті АЗС за формою 17-НП.

У цьому ж Змінному звіті АЗС має відображати і відпуск нафтопродуктів за платіжними картками (п.п.10.3.4.2 Інструкції), за відомостями (графа 9) та за талонами (графа10).

Відповідно до п. 10.3.3 Інструкції №281, відпуск нафтопродуктів за талонами Форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери.

Отже, господарська операція, як-от: заправлення за талонами прямо передбачена Інструкцію №281 та , відповідно, відображається у змінному звіті АЗС за формою №17-НП.

Розрахунковим документом є у даному випадку платіжні документи і дублювати це шляхом отримання РРО не має необхідності.

В іншому випадку це надасть позивачу право сформувати подвійний податковий кредит, оскільки відповідно п.п. «б» п. 201.11 ст. 201 ПК України, підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника).

Первинним документом, на підставі якого можна вести аналітичний облік в розрізі автомобілів і працівників (матеріально відповідальних осіб), є подорожній лист. В залежності від типу автомобіля і цілей його використання застосовуються різні форми подорожніх листів. Подорожній лист є одночасно і документом, на підставі якого списується ПММ. Кількість палива, що підлягає списанню, розраховується на підставі даних про кількість палива при виїзді з гаража, отриманого палива, залишок палива після повернення в гараж. Дані про витрату палива з подорожніх листів переносяться в облікові регістри підприємство (їх форму підприємства можуть розробляти самостійно).

Суд встановив, що позивачем були надані під час перевірки подорожні листи, факт наявності подорожних листів та їх належного оформлення не оспорюється відповідачем.

Таким чином, враховуючи вищевикладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку, що саме подорожні листи на відпуск паливно-мастильних виробів є підтвердженням отриманого доходу та відхиляються доводи відповідача щодо необхідності надання первинних документів (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція) на підтвердження факту продажу товару.

При цьому, судом встановлено, що під час перевірки перевірялись подорожні листи та акти списання пального позивача, і зауважень до цих документів у перевіряючих не було.

Подорожні листи позивача містять інформацію про роботу автомобіля (пробіг, маршрут, дані про водія, дані про автомобіль) і про використання пального. Таким чином, подорожній лист є первинним документом, який фіксує господарську операцію з роботи автомобіля і списання пального.

Таким чином, на підставі наявних документів суд робить висновок про те, що відповідач прийшов до помилкових висновків вказавши, що списання платником податків ПММ на легкові автомобілі здійснювалось без підтверджуючих документів або не з метою ведення господарською діяльності.

Щодо господарських відносин з нерезидентом ООО «ПАНОТОН»

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Різниці, що виникають при здійсненні фінансових операцій, на які збільшується фінансовий результат податкового (звітного) періоду, визначено пунктом 140.5 статті 140 Кодексу.

Зокрема, згідно з підпунктом 140.5.4 пункту 140.5. статті 140 ПК України фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується: на суму 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг (крім зазначених у пункті 140.2 та у підпункті 140.5.5 цього пункту та операцій, які визнані контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу), придбаних у нерезидентів (в тому числі нерезидентів - пов`язаних осіб), що зареєстровані у державах (на територіях), зазначених у підпункті 39.2.1.2 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу.

Вимоги цього підпункту можуть не застосовуватися платником податку, якщо операція є контрольованою та сума таких витрат відповідає рівню звичайних цін, що обґрунтовано у звіті про контрольовані операції та відповідній документації, що подаються відповідно до статті 39 цього Кодексу; або операція не є контрольованою та сума таких витрат підтверджується платником податків за правилами звичайних цін відповідно до процедури, встановленої статтею 39 цього Кодексу, але без подання звіту.

Неконтрольовані операції - будь-які господарські операції, не передбачені підпунктами 39.2.1.1, 39.2.1.2 і 39.2.1.5 підпункту 39.2.1 цього пункту, що здійснюються між непов`язаними особами (підпункт 39.2.1.6. пункту 39.2.1. пункту 39.2 статті 39 ПК України).

Відповідно до підпункту 39.1.2 пункту 39.1 статті 39 ПК України обсяг оподатковуваного прибутку, отриманого платником податку, який бере участь в одній чи більше контрольованих операціях, вважається таким, що відповідає принципу «витягнутої руки», якщо умови зазначених операцій не відрізняються від умов, що застосовуються між непов`язаними особами у співставних неконтрольованих операціях.

Системний аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок, що платник податків, придбавши товари у нерезидентів (у тому числі пов`язаних осіб - нерезидентів), зареєстрованих у державах (на територіях), зазначених у підпункті 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу, зобов`язаний збільшити фінансовий результат податкового (звітного) періоду на суму 30 відсотків вартості товарів якщо операція не є контрольованою та сума таких витрат не підтверджується платником податку за цінами, визначеними за принципом «витягнутої руки».

Отже, обставина відповідності вартості товару цінам, визначеним за принципом «витягнутої руки», становить предмет доказування для цілей вирішення питання про необхідність збільшення фінансового результату до оподаткування звітного податкового періоду на суму 30% вартості товарів.

Системний аналіз вимог статті 39 ПК України дозволяє зробити висновок, що процедура підтвердження витрат за цінами, визначеними за принципом «витягнутої руки», передбачає співставлення ціни (показника рентабельності) операції, передбаченої підпунктом 140.5.4 пункту 140.5 статті 140 Кодексу, з ціною (показником рентабельності) у співставних неконтрольованих операціях, які здійснюються між непов`язаними особами.

При цьому суд звертає увагу на таке.

Методологія проведення такого співставлення та застосування принципу «витягнутої руки», викладена у статті 39 Кодексу, та передбачає проведення зіставлення комерційних та фінансових умов операцій (підпункт 39.2.2 пункту 39.2), використання одного із методів, передбачених підпунктом 39.3.1 пункту 39.3, проведення економічного та порівняльного аналізу (підпункт 39.4.6 пункту 39.4 статті 39 ПК України).

Для цілей цього Кодексу контрольовані операції визнаються зіставними з неконтрольованими, якщо: немає значних відмінностей між ними, що можуть істотно вплинути на фінансовий результат під час застосування відповідного методу трансфертного ціноутворення; такі відмінності можуть бути усунені шляхом коригування умов та фінансових результатів неконтрольованої операції для уникнення впливу таких відмінностей на порівняння (підпункт 39.2.2.1 пункту 39.2).

Під час визначення зіставності операцій аналізуються такі елементи контрольованої та зіставних операцій: характеристика товарів (робіт, послуг), які є предметом операції; функції, які виконуються сторонами операції, активи, що ними використовуються, умови розподілу між сторонами операції ризиків та вигод, розподіл відповідальності між сторонами операції та інші умови операції (далі - функціональний аналіз); стала практика відносин та умови договорів, укладених між сторонами операції, які істотно впливають на ціни товарів (робіт, послуг); економічні умови діяльності сторін операції, включаючи аналіз відповідних ринків товарів (робіт, послуг), які істотно впливають на ціни товарів (робіт, послуг); бізнес-стратегії сторін операції (за наявності), які істотно впливають на ціни товарів (робіт, послуг) (підпункт 39.2.2.2 пункту 39.2).

Визначення зіставності комерційних та/або фінансових умов операцій з умовами контрольованої операції може здійснюватися, зокрема, але не виключно, за результатами аналізу: кількості товарів, обсягу виконаних робіт (наданих послуг); строків виконання господарських зобов`язань; умов проведення платежів під час здійснення операції; офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України, у разі використання такої валюти у розрахунках під час здійснення операції, зміни такого курсу; розміру звичайних надбавок чи знижок до ціни товарів (робіт, послуг), зокрема знижок, зумовлених сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами споживчих якостей, закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації), збутом неліквідних або низьколіквідних товарів; розподілу прав та обов`язків між сторонами операції, визначених за результатами функціонального аналізу (підпункт 39.2.2.4 пункту 39.2.).

Підпункт 39.3.3. пункту 39.3 статті 39 ПК України визначає метод порівняльної неконтрольованої ціни.

Метод порівняльної неконтрольованої ціни базується на порівнянні ціни, застосованої під час контрольованої операції, з ціною (діапазоном цін) у співставній (співставних) неконтрольованій (неконтрольованих) операції (операціях) (підпункт 39.3.3.1. ПК України).

Під час застосування методу порівняльної неконтрольованої ціни порівняння ціни контрольованої операції проводиться з ціною співставних неконтрольованих операцій, які фактично здійснені платником податків або іншими особами (підпункт 39.3.3.2. ПК України).

Порівняння ціни контрольованої операції з ціною (діапазоном цін) співставних неконтрольованих операцій проводиться на підставі наявної інформації про ціни, застосовані протягом періоду, який аналізується, або інформації на найближчу до дня здійснення контрольованої операції дату, крім випадків, передбачених підпунктом 39.2.1.3 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 цієї статті (підпункт 39.3.3.3. ПК України).

Згідно з підпунктом 39.5.3.1 підпункту 39.5.3 пункту 39.5 статті 39 ПК України платник податків та контролюючий орган використовують джерела інформації, які містять відомості, що дають можливість зіставити комерційні та фінансові умови операцій згідно з підпунктом 39.2.2 пункту 39.2 цієї статті, зокрема:

а) інформацію про зіставні неконтрольовані операції платника податків, а також інформацію про зіставні неконтрольовані операції його контрагента - сторони контрольованої операції з непов`язаними особами;

б) будь-які інформаційні джерела, що містять відкриту інформацію та надають інформацію про зіставні операції та осіб.

Отже, виходячи із положень наведеної норми, зіставленню при дослідженні дотримання принципу «витягнутої руки» при визначенні відповідних цін підлягають комерційні та фінансові умови саме операцій.

Обґрунтування, що суму витрат підтверджено за цінами, визначеними за принципом «витягнутої руки» відповідно до процедури, встановленої статтею 39 ПК України, надається платником на запит контролюючого органу під час проведення документальної перевірки за звітний період, за підсумками якого платником податку прийнято рішення про незбільшення фінансового результату або на запит контролюючого органу відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України.

Окремо, суд звертає увагу на роз`яснення Державною фіскальною службою України стосовно використання Настанов ОЕСР у вітчизняній практиці з питань трансфертного ціноутворення (лист ДФСУ від 15 серпня 2017 року №1615/6/99-99-15-02-02-15/ІПК), наступного змісту:

«Настанови Організації економічного співробітництва та розвитку щодо трансфертного ціноутворення для транснаціональних компаній та податкових адміністрацій (далі- ОЕСР) є головним рекомендаційно-методичним міжнародним документом у сфері регулювання трансфертного ціноутворення. Запроваджуючи в Україні правила трансфертного ціноутворення до Податкового кодексу України, було імплементовано рекомендований Настановами ОЕСР принцип «витягнутої руки», який є всесвітньо визнаним стандартом контролю за трансфертним ціноутворенням.

Загальна методологія контролю за трансфертним ціноутворенням, викладена у статті 39 ПК України, повністю відповідає методології Настанов ОЕСР, зокрема в частині застосування методів установлення відповідності умов контрольованої операції принципу «витягнутої руки», проведення функціонального аналізу та аналізу зіставності, підготовки документації, процедур попереднього узгодження ціноутворення тощо.

Водночас Україна не є членом Організації економічного співробітництва та розвитку, тому Настанови ОЕСР не можуть розглядатись як норми прямої дії в Україні. Тоді ж, ураховуючи, що Настанови ОЕСР є узагальненням найкращих сучасних практик застосування принципу «витягнутої руки» для оцінки трансфертного ціноутворення в контрольованих операціях, їх можуть використовувати платники податків та контролюючі органи як рекомендаційно-методологічні матеріали під час практичного застосування статті 39 ПК України».

Звертаючись до Настанов ОЕСР, слід звернути увагу на п.3.24. підсекції А.4.1 р. ІІІ Настанов ОЕСР, яка дає визначення «порівнянна неконтрольована операція» - це операція між двома незалежними сторонами, яка є порівнянною з контрольованою операцією, що розглядається. Це може бути або порівнянна операція між однією стороною контрольованої операції та незалежною стороною («внутрішні ознаки порівнянності») або між двома незалежними сторонами, жодна з яких не є стороною контрольованої операції («зовнішні ознаки порівнянності»).

За змістом пункту 3.28. підсекції А.4.2 розділу ІІІ Настанов ОЕСР внутрішні ознаки порівнянності не завжди є більш надійними та не завжди будь-яка операція між платником податків та незалежною стороною може розцінюватися як надійне порівняння для контрольованих операцій, здійснюваних платником податків. Внутрішні ознаки порівнянності, у разі їх існування, повинні задовольняти п`ятьом факторам порівнянності таким же самим чином як і зовнішні ознаки порівнянності, дивіться пункти 1.38 - 1.63.

До таких факторів відповідно до пунктів 1.38 - 1.63 відносяться: характеристика майна, функціональний аналіз, договірні умови, економічні обставини, географічний ринок, стратегії ведення бізнесу.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем, документацію з ціноутворення за 01.01.2018 по 30.09.2021 по операціях з компанією ООО «ПАНОТОН» (Молдова) як під час перевірки, до заперечень, так і суду не надано.

Відтак, висновки контролюючого органу в цій частині є правомірними.

Щодо зберігання скрапленого газу (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази (код УКТЗЕД )

Як стверджує податковий орган, в перевіряємий період позивач зберігав пальне (пропан-бутан, код УКТЗЕД ) за адресою: Одеська обл., Лиманський район, с. Визирка, вул. Чапаєва, буд. 60, корп. №2, кв. (офіс) 29 в, без наявності ліцензії на право зберігання пального, чим порушено ст.15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовується в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями).

Суд не погоджується з таким висновком контролюючого органу з огляду на наступне.

Верховний Суд у постанові від 31 травня 2020 року у справі №540/4291/20 вже сформулював висновок щодо застосування норм статті 15 Закону №481/95-ВР у подібних правовідносинах. Верховний Суд, застосувавши норми зазначеної статті, якими врегульовано порядок отримання ліценції на зберігання пального, у взаємозв`язку з нормами підпунктів 14.1.6, 14.1.6-1 пункту 14.1 статті 14 ПК України, виснував, що зберігання пального нерозривно пов`язане із наявністю у суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального). Наявність у суб`єкта господарювання обов`язку з отримання ліцензії на право здійснення діяльності зі зберігання пального, яка опосередковується придбанням та використанням суб`єктом господарювання пального для задоволення своїх власних виробничих потреб при провадженні господарської діяльності (не пов`язаної з метою отримання доходу від зберігання пального як виду економічної діяльності) залежить саме від наявності у суб`єкта господарювання місця зберігання пального, яке за своїми ознаками (характеристиками) відповідає визначенню «акцизного складу» та/або «акцизного складу пересувного», незалежно від того чи зареєстрований такий суб`єкт платником акцизного податку, розпорядником акцизного складу та/або наявністю підстав для реєстрації такого місця як акцизного складу. Відповідно, у випадку, якщо наявне у суб`єкта господарювання місце зберігання пального має ознаки, які згідно з нормами ПК України виключають кваліфікацію його як «акцизний склад» та/або «акцизний склад пересувний», у суб`єкта господарювання немає обов`язку отримувати ліцензію на право зберігання пального у такому місці.

Таким чином, для встановлення в діях суб`єкта господарювання складу такого правопорушення, як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, встановленню підлягають обставини, зокрема щодо місця та способу зберігання пального, мета придбання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), обсяги споживання, закупівлі та обставини щодо використання пального. Сам по собі факт наявності «на балансі» у суб`єкта господарювання невикористаного пального не є достатньою підставою для його оцінки як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що під час проведення перевірки позивача, відповідач, зафіксувавши в Акті перевірки обставини придбання позивачем пального, не зазначив, про спосіб його зберігання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей).

Натомість судом встановлено, що для виконання газонебезпечних робіт (Дозвіл Головного управління Держпраці в Одеській області №029.20.51 від 27.01.2020 (діє до 27.01.2025), на балансі позивача наявне обладнання - пост газозварювальника ПГЗ, до комплектації якого входить: балон пропановий, атестований 50 літрів; балон кисневий, атестований 40 літрів; редуктор пропановий БПО-5; редуктор кисневий БКО-50; різак газовий Р1П; рукав 9 мм х 10 метрів - 2 шт.; хомут 10-16 мм - 4 шт.; візок пересувний для переміщення балонів з пропаном та киснем.

Враховуючи, що у спорах про правомірність застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності відповідної ліцензії основним і вирішальним предметом доказування є підтвердження або спростування обставин саме факту здійснення суб`єктом господарювання діяльності зі зберігання пального, а не його придбання, суд вважає, що невстановлення під час перевірки обставин здійснення позивачем діяльності зі зберігання пального, місця цієї діяльності, у якому пальне зберігалося, унеможливлює визнання правомірним застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності ліцензії.

Подібна правова позиція щодо визначення випадків та критеріїв, за яких у суб`єкта господарювання виникає обов`язок отримати ліцензію на право зберігання пального, вже була предметом дослідження Верховного Суду у постановах від 31 травня 2022 року у справі №540/4291/20, від 21 вересня 2022 року у справі №140/16490/20, які суд застосовує при розгляді цієї справи.

Такий же правовий висновок сформовано Верховним Судом і в постанові від 17.08.2023 у справі №320/5750/21.

Враховуючи фактичні обставини справи суд дійшов висновку про відсутність порушення позивачем вимог частини першої статті 15 Закону №481/95-ВР, а тому контролюючим органом протиправно застосовано до Підприємства фінансову санкцію у вигляді штрафу у розмірі 500 000 грн.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 2-9, 139, 242-246, 250, 251, 255, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фірми «Автодеталь» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21.02.2024 року №3125/15-32-09-04-19, від 21.02.2024 року №05, від 21.02.2024 року №05 та від 15.05.2024 року №705.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 21.02.2024 №05 в частині 472475,48 грн (чотириста сімдесят дві тисячі чотириста сімдесят п`ять гривень 48 копійок).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Фірма «Автодеталь» у формі товариства з обмеженою відповідальністю (адреса: 67543, Одеська область, Одеський район, с. Визирка, вул. Олексія Ставніцера, буд. 60, корп. 2, прим. №2, , електронна пошта: )

Головне управління ДПС в Одеській області (адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, , електронна пошта:

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА