Справа № 420/17260/24
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Головне управління ДПС в Одеській області звернулося з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 суму заборгованості:

- по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - 211466,39 грн. на бюджетний рахунок UA0015688, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК в Одеській області/Фонтанська міська ТГ/11010500;

- по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - 17608,04 грн. на бюджетний рахунок UA0015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК в Одеській області/Одеська область 11011001.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до розрахунку податкового боргу та інтегрованої картки платника (ІКП) податкова заборгованість ОСОБА_1 становить 229074,43 грн., з яких: по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, - 211466,39 грн., яка виникла внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно податкових повідомлень-рішень від 30.03.2018 р. № на суму 211466,39 грн., від 30.03.2018 р. № на суму 170 грн.; по військовому збору - 17608,04 грн.., яка виникла внаслідок несплати узгоджених грошових зобов`язань згідно податкового повідомлення-рішення від 30.01.2018 р. № на суму 17608,04 грн. ОСОБА_1 вказану заборгованість не сплачено, тому просить стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою від 04.06.2024 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано ОСОБА_1 п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

27.06.2024 р. від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що заборгованість перед бюджетом виникла на підставі податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Одеській області, які прийняті згідно акту від 26.02.2018 р. № 3647/15-92-13-0 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 " з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу, отриманого платником податку як додаткове благо (ознака доходу 126) за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р.". В тож й же час контролюючим органом допущено порушення порядку її проведення, так як до початку перевірки не отримував наказу про призначення перевірки, у зв`язку з чим нараховані за податковими повідомленнями-рішеннями грошові зобов`язання є протиправними.

27.06.2024 р. до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 30.03.2018 р. (форма "Р") на суму 169037,11 грн., № від 30.03.2018 р. (форма "Р") на суму 42259,28 грн., № від 30.03.2018 р. (форма "ПС") на суму 170 грн., № від 30.01.2018 р. (форма "Р") на суму 14086,43 грн., № від 30.01.2018 р. (форма "Р") на суму 3521,61 грн.

В обґрунтування зустрічного позову вказує на порушення Головним управлінням ДФС в Одеській області порядку проведення перевірки, оскільки до її початку йому не було вручено наказу про призначення перевірки, внаслідок чого не був обізнаний про її проведення. Також зазначає, що 10.07.2008 р. між ним та ЗАТ "ОТП Банк" було укладено кредитний договір № МL-509/020/2008, відповідно до якого отримав валютний кредит у сумі 79000 доларів США. 16.11.2015 р. укладено додатковий договір № 1, згідно якого сторони домовилися рефінансувати залишок кредитної заборгованості за кредитним договором в національну валюту України. Отже, за первинним кредитним договором від 10.07.2008 р. сума та валюта кредиту визначена як 79000 доларів США, а за додатковим договором № 1 валюта кредиту вже встановлена у розмірі 1417095,07 грн. Тобто, під час реструктуризації боргу сторонами було змінено валюту зобов`язання за кредитним договором з іноземної на гривню. Також на підставі додаткового договору від 16.11.2015 р. № 2 банк здійснив анулювання (прощення) боргу в розмірі 939095,07 грн. Станом на 01.01.2014 р. отриманий від ЗАТ "ОТП Банк" фінансовий кредит в іноземній валюті не був погашений, а офіційний курс НБУ становив 7,99 грн./дол. США. Станом на 16.11.2025 р. (на дату зміни валюти зобов`язання з іноземної на гривню) розмір боргових зобов`язань перед банком становив 59793,03 дол. США, а офіційний курс гривні до долару США - 23,7 грн./дол. США. Тобто, 59793,03 дол. США (залишок боргу) х 23,7 = 1417095,07 грн., що є розміром боргових зобов`язань станом на 16.11.2015 р. При цьому, сума такого боргу станом на 01.01.2014 р. становить: 59793,03 дол. США х 7,99 = 477746,37 грн. З викладеного слідує, що сума прощеного банком боргу не перевищує курсової різниці, а саме 1417095,07 грн. (борг по курсу на 16.11.2015 р.) - 477746,37 грн. (борг по курсу на 01.01.2014 р.) = 939348,62 грн. (курсова різниця). Окрім цього, сума прощеного боргу складається не тільки з розміру основного боргу, а й із прощених відсотків за користування кредитом та заборгованості за штрафними санкціями. Таким чином, оскільки сума прощеного банком боргу по кредитному договору не перевищує суми курсової різниці, це не є додатковим благом у відповідності до абз."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України та не підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу за 2016 рік.

Ухвалою від 28.06.2024 р. прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги за зустрічним позовом об`єднати у справі № 420/17260/24 в одне провадження з первісним позовом, запропоновано Головному управління ДПС в Одеській області надати протягом п`ятнадцяти днів відзив на зустрічний позов.

16.07.2024 р. від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на зустрічний позов, в якому просить відмовити в його задоволенні. Вказує на те, що згідно приписів п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). При цьому добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків. Головним управлінням ДФС в Одеській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка на підставі пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України, під час якої встановлено порушення ПК України, а саме неподання декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік, несплата до бюджету податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування у сумі 169037,43 грн., несплата до бюджету податкового зобов`язання з військового збору у сумі 14086,43 грн. Зазначає, що ОСОБА_1 банком було прощено (анульовано) суму основного боргу, а не змінено валюту зобов`язання за таким фінансовим кредитом з іноземної валюти у гривню, що у розумінні норм податкового законодавства зумовлює виникнення додаткового блага та, як наслідок, зобов`язання задекларувати отриманий дохід і сплатити з нього податок і військовий збір.

19.07.2024 р. від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що Головне управління ДПС в Одеській області у відзиві не спростовує факт того, що його не було належним чином повідомлено про проведення документальної перевірки. Також звертає увагу на те, що у наданій Головним управлінням ДПС в Одеській області копії листа АТ "ОТП БАНК" від 04.12.2017 р. № 01-05-19-6/4149 банк підтверджує інформацію, надану у податковому розрахунку за формою 1ДФ про дохід, отриманий платником податків, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) та у вигляді процентів комісії та штрафних санкцій (пені) прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням шляхом укладання додаткових договорів. При цього, у відзиві контролюючий орган взагалі не згадує про наявність додаткового договору від 16.11.2015 р. № 1 до кредитного договору від 10.07.2008 р. № МL-509/020/2008, відповідно до якого сторони домовилися рефінансувати залишок кредитної заборгованості за кредитним договором в національну валюту України.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДПС в Одеській області та про задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10.08.2008 р. між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № МL-509/020/2008, за умовами якого Банк надаю Позивальнику Кредит у розмірі 79000 дол. США, а Позивальник повинен повернути його до 10 липня 2023 року.

16.11.2015 р. укладено додатковий договір № 1, згідно якого сторони домовилися рефінансувати залишок кредитної заборгованості за кредитним договором в національну валюту України. Зокрема, додатковим договором визначено, що розмір кредиту складає 1417095,07 грн.

Також 16.11.2015 р. укладено додатковий договір № 2, відповідно до якого сторони домовилися, що Позичальник 16 листопада 2015 року зобов`язується погасити Боргові зобов`язання в розмірі 478000 грн. і за умови належного виконання Позичальником умов Кредитного договору та цього Договору Банк, керуючись ст.605 ЦК України, здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі 939095,07 грн.

Листом від 04.12.2017 р. № 01-05-19-6/4149 ЗАТ "ОТП Банк" повідомив контролюючий орган, що Банк підтверджує інформацію, подану у податковому розрахунку за формою 10ДФ про дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді основною суми боргу (кредиту), встановленого абз."д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України та у вигляді процентів комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням.

В період з 15.02.2018 р. по 19.02.2018 р. на підставі пп.201.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.2 п.78.1 ст.78, 79 ПК України, відповідно до наказу від 09.02.2018 р. № 831 посадовою особою Головного управління ДФС в Одеській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу, отриманого платником податку як додаткове благо (ознака 126) за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., за результатами якої складено акт від 26.02.2018 р. № 3647/15-32-13-.

У висновку акту перевірки зазначено, що встановлено порушення:

- пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.179.1 ст.179, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України, внаслідок чого встановлено неподання декларації про майновий стан та доходи за 2016 рік по строку 01 травня 2017 року;

- пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.171.2 (б) ст.171, п.179.1, 179.7 ст.179 ПК України, внаслідок чого встановлено несплату до бюджету податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування по строку 01 серпня 2017 року у сумі 169037,11 грн.;

- п.162.1 ст.162, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.171.2 (б) ст.171, п.179.1 ст.179, п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, внаслідок чого встановлено несплату до бюджету податкового зобов`язання з військового збору по строку 01 серпня 2017 року у сумі 14086,43 грн.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 30.03.2018 р. № , згідно якого ОСОБА_1 донараховано грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 211466,39 грн., з яких за основним платежем у сумі 169037,11 грн., за штрафними санкціями у сумі 42259,28 грн.;

- від 30.03.2018 р. № , згідно якого до ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 170 грн.;

- від 30.01.2018 р. № , згідно якого ОСОБА_1 донараховано грошові зобов`язання з військового збору на загальну суму 17608,04 грн., з яких за основним платежем у сумі 14086,43 грн., за штрафними санкціями у сумі 3521,61 грн.

05.12.2023 р. контролюючим органом сформовано податкову вимогу № 0-1532, в якій зазначено, що станом на 04 грудня 2023 року сума податкового боргу ОСОБА_1 становить 229074,43 грн.

Головне управління ДПС в Одеській області, вказуючи на узгодженість нарахованих за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями грошових зобов`язань, звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу.

В той же час ОСОБА_1 , вказуючи на протиправність податкових повідомлень-рішень від 30.03.2018 р. № , № , від 30.01.2018 р. № , звернувся до суду із зустрічним позовом про їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 р. у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 22.09.2020 р. у справі № 520/8836/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, окрім наведених вище висновків, зазначила, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного, а також визначених ОСОБА_1 підстав зустрічного позову, першочерговим у даній справі є вирішення питання дотримання контролюючим вимог податкового законодавства щодо процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 .

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податкового кодексу України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України (тут та надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно пп.21.1.1 та пп.21.1.4 п.21.1 ст.21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Згідно пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Пунктом 79.1 статті 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (п.79.3 ст.79 ПК України).

Положення п.42.2 ст.42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з приписами п.42.4 ст.42 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З аналізу даних правових норм слідує, що проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних, є процедурним заходом зі збору податковим органом інформації щодо дотримання платником законодавства у межах податкового контролю.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом, та за умови або надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому особисто чи його уповноваженому представнику копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Податковим законодавством передбачено два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків (без використання електронного кабінету): надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Верховний Суд у питанні застосування положень п.79.2 ст.79 ПК України у взаємозв`язку з п.42.2 ст.42 ПК України дотримується усталеної позиції, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. Платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.

Також, у постанові від 08.09.2021 р. у справі № 816/228/17 колегія суддів Великої Палати Верховного Суду дійшла таких висновків: аналізованими нормами Податкового кодексу України (зокрема, пункт 42.2 статті 42, пункт 78.4, пункт 79.2 статті 79) з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Про обґрунтованість такого висновку свідчать і наступні зміни, що були внесені законодавцем до п.79.2 ст.79 ПК України. Зокрема, Законом України від 30.11.2021 р. № 1914-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень", який набрав чинності з 01.01.2022 р., п.79.2 ст.79 ПК України доповнено новим абзацом такого змісту: "У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу".

Отже, істотною обставиною при вирішенні питання своєчасного повідомлення платника податків про проведення відносно нього перевірки є встановлення факту направлення контролюючим органом до початку перевірки наказу про проведення перевірки та повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, а також дати, з якої наказ про проведення перевірки та повідомлення вважаються врученими у відповідності до вказаних вимог податкового законодавства.

З матеріалів справи слідує, що 09.02.2018 р. начальником Головного управління ДФС в Одеській області прийнято наказ № 831 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )", відповідно до якого наказано провести документальну позапланову перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., з 15.02.2018 р. тривалістю 3 робочих дня.

Також начальником Головного управління ДФС в Одеській області винесено повідомлення від 12.02.2018 р. № 338/15-32-13-04 про проведення з 15.02.2018 р. документальної позапланової перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу, отриманого платником податку як додаткове благо за ознакою доходу "126), за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р.

Вказані наказ від 09.02.2018 р. № 831 та повідомлення від 12.02.2018 р. № 338/15-32-13-04 направлено ОСОБА_1 рекомендованим листом 13.02.2018 р. та не були вручені з підстав "за зазначеною адресою не проживає", про що працівником пошти складана довідка ф.20 від 17.02.2018 р.

В той же час, документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1 проведена в період з 15.02.2018 р. по 19.02.2018 р., тобто, документальна позапланова перевірка розпочалася до того, як працівником пошти складено довідку за формою ф.20 (17.02.2018 р.) про причини неможливості вручення поштового відправлення.

З викладеного слідує, що ОСОБА_1 до початку перевірки не вручено наказ та повідомлення про проведення перевірки.

Відтак, Головне управління ДФС в Одеській області, розпочавши 15.02.2018 р. проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 , не пересвідчилося у дотриманні однієї з обов`язкових умов для початку проведення такої перевірки (визначеною п.79.2 ст.79 ПК України), якою є вручення платнику податків наказу про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

За усталеною позицією Верховного Суду, не виконання контролюючим органом вимог п.79.2 ст.79 ПК України є істотним порушенням процедури перевірки, тобто, є самостійною та достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень та інших рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Зокрема, у постанові від 18.08.2021 р. у справі № 160/9277/19 Верховний Суд дійшов висновку, що визнання незаконною документальної позапланової невиїзної перевірки, проведеної контролюючим органом, виключає необхідність переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства та є підставою для визнання незаконними і прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.04.2024 р. у справі № 440/4696/18, від 15.02.2024 р. у справі № 640/9016/20.

За приписами ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки ОСОБА_1 до початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не був ознайомлений з наказом про її проведення, відомостями про дату її початку та місце проведення перевірки, суд приходить до висновку про визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Окремо суд зауважує, що грошові зобов`язання з військового збору в розмірі 17608,04 грн. нараховано ОСОБА_1 за податковим повідомленням-рішенням від 30.01.2018 р. № , в якому зазначено, що його прийнято на підставі акту перевірки від 26.02.2018 р. № 3647/15-32-13-04/ НОМЕР_1 . Тобто, податкове повідомлення-рішення прийнято раніше, ніж проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 . При цьому, жодних пояснень чи доказів стосовно того, чому податкове повідомлення-рішення прийнято раніше акту перевірки Головним управлінням ДПС в Одеській області до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 30.03.2018 р. № , № , від 30.01.2018 р. № .

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 в свою чергу є підставою для відмови Головному управлінню ДПС в Одеській області в задоволенні первісного позову щодо стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 211466,39 грн., по військовому збору у розмірі 17608,04 грн.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладене первісний позов Головного управління ДПС в Одеській області не підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , то сплачений ним судовий збір у сумі 2290,74 грн. підлягає стягненню на його користь з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу.

Зустрічний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.03.2018 р. № , № , від 30.01.2018 р. № .

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, буд.5, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 2290 (дві тисячі двісті дев`яносто) грн. 74 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко