Справа № 240/16924/24
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/16924/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області ЦМУ МЮ про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Понамарьової К.В. від 27.08.2024 ВП №75387764 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Понамарьової К.В. від 27.08.2024 ВП №75387764 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що оскаржувана постанова винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що на виконання рішення суду стягувачу здійснено перерахунок підвищення до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-XII), починаючи з 06.08.2022, в розмірі, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року. Розмір пенсії з 06.08.2022 становить 8755,16 грн., в тому числі 4962,00 грн. - підвищення за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному на виконання рішення суду (2481,00 грн. х 2). Після подальших перерахунків розмір пенсійної виплати з 01.03.2024 становить 10154,37 грн., в тому числі 6056,00 грн. - підвищення за проживання на території радіоактивного забруднення (3028,00 грн. х 2). За період з 06.08.2022 по 31.08.2024 нарахована доплата пенсії з врахуванням підвищення за проживання на території радіоактивного забруднення, в розмірі 20461,84 грн., яка включена до підсистеми «Реєстр судових рішень». Виплата заборгованості, яка нарахована на виконання рішення суду у справі №240/20660/22, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством. Звертає увагу, що рішення суду не було виконано у повному обсязі з причин, що не залежали від волевиявлення та дій боржника, а були обумовлені залученням до його виконання інших суб`єктів та процедур.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, з проханням у задоволенні позову відмовити. Заперечуючи проти пред`явлених позовних вимог, відповідач стверджує, що під час перевірки стану виконання боржником (позивачем у даній справі) рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі № 240/20660/22 ним було з`ясовано, що останнє у повному обсязі не виконано, у зв`язку із чим ним було прийнято оскаржувану постанову, яку вважає законною та такою, що відповідає вимогам статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Присутня в засіданні суду представник позивача надала усні пояснення по справі, підтримавши позовні вимоги.

Згідно з протокольною ухвалою суду подальший розгляд справи здійснюється в письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом дійшов такого висновку.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі № 240/20660/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 з 06.08.2022 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, визначеного статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII у редакції, яка була чинна до 01.01.2015, що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

На виконання рішення Житомирським окружним адміністративним судом 08.12.2023 було видано виконавчий лист.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень із заявою про примусове виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/20660/22.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень 26.06.2024 відкрито виконавче провадження ВП №75387764.

Пенсійний орган листом від 17.07.2024 повідомив про те, що рішення суду було ним виконано, перерахунок підвищення до пенсії проведено.

08.08.2024 старшим державним виконавцем була сформована вимога, в якій, серед іншого, зобов`язано боржника письмово надати державному виконавцю пояснення про причини невиконання рішення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 14.08.2024 повідомило державному виконавцю інформацію про виконання рішення суду у справі №240/20660/22. Зокрема, зазначивши, що облік судових рішень, які набрали законної сили, здійснюється Пенсійним фондом України згідно підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи ПФУ, що наповнюється його територіальними органами. Інформація про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/20660/22 та про суму нарахованих, але не виплачених коштів (потребу), надано Пенсійному фонду України шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ), обов`язок ведення та заповнення якої (повнота та коректність) покладено на територіальні органи Пенсійного фонду України.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень 12.08.2024 на боржника у виконавчому провадженні ВП №75387764 - ГУПФУ в Житомирській області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн, про що прийнято відповідну постанову.

В подальшому, на підставі постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Понамарьової К.В. від 27.08.2024 ВП №75387764 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області застосовано штраф у розмірі 10200,00 грн. за невиконання в повному обсязі рішення суду в частині виплати заборгованості.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Спеціальним законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі примусового виконання судових рішень та рішень інших органів, є Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка є чинною на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1404-VIIІ).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно зі статтею 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Порядок виконання судових рішень, окрім Закону України "Про виконавче провадження", визначено ще й в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5).

З наведених норм вбачається обов`язок відповідача встановити наявність чи відсутність поважних причин для невиконання судового рішення у встановлений в постанові про відкриття виконавчого провадження строк і лише після виявлення причин та їх поважності/неповажності приймати рішення про накладення на боржника штрафу за невиконання судового рішення.

При цьому, відповідальність за невиконання судового рішення настає виключно за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, надаючи оцінку правомірності накладення на боржника штрафу за невиконання/повторне невиконання судового рішення, потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є лише невиконання ним судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 640/9234/19.

Судом встановлено, що боржник вживав необхідних заходів для виконання судового рішення, зокрема, нарахував суму коштів до виплати та включив рішення суду до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, неодноразово звертався до Пенсійного фонду України з листами про виділення фінансування на виконання рішень судів.

Відтак, враховуючи, що боржником вживались усі необхідні та залежні від нього дії для виплати коштів, суд дійшов висновку про відсутність у його поведінці протиправної бездіяльності.

Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Аналогічна правова позиція викладена й, зокрема, в ухвалі Верховного Суду від 16.07.2018 у справі № 811/1469/18 та у його постанові від 15.05.2020 у справі № 812/1813/18.

Також Верховний Суд неодноразово вказував на те, що накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України за невиконання судового рішення за відсутності бюджетних призначень жодним чином не захищає право пенсіонера на отримання бюджетних коштів (постанова від 03.06.2018 у справі № 757/29541/14-а).

За змістом частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскаржувана постанова відповідача про накладення штрафу не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, а тому наявні підстави для визнання її протиправною та скасування.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Звернення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з цим позовом до адміністративного суду зумовлене незгодою із рішенням Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), тобто позивач звернувся за захистом своїх порушених прав та інтересів як сторона виконавчого провадження, а не як суб`єкт владних повноважень при здійсненні публічно-владних управлінських функцій відповідно до законодавства.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе застосувати положення частини 1 статті 139 КАС України та стягнути з відповідача на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області сплачений ним при зверненні з позовом судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31.05.2023 у справі № 815/4246/17.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, 10003, ) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області ЦМУ МЮ (майдан Соборний, 1, м. Житомир, 10014, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Понамарьової К.В. від 27.08.2024 ВП №75387764 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області ЦМУ МЮ на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення за правилами, встановленими статтями 287, 296 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Майстренко

18.11.24