Справа № 160/24842/24
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
16.09.2024 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 03.03.2024 по теперішній час;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , нарахувати та виплати ОСОБА_1 , додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 03.03.2024 по час виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 у зв`язку із звільненням на підставі висновку ВЛК про непридатність до військової служби;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.04.2024 по теперішній час у розмірі грошового забезпечення, яке йому виплачувалось за займаною посадою до зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 на підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №377-рс від 02.12.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , нарахувати та виплати ОСОБА_1 , грошове забезпечення у розмірі грошового забезпечення, яке йому виплачувалось за займаною посадою до зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 на підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №377-рс від 02.12.2023, з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 01.04.2024 по час виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 у зв`язку із звільненням на підставі висновку ВЛК про непридатність до військової служби.
В обґрунтування позовної заяви вказано, що позивач проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_1 . Позивач вважає дії відповідача щодо не нарахування та не виплати йому грошового забезпечення у повному обсязі (у розмірі грошового забезпечення, яке йому виплачувалось за займаною посадою до зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 на підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №377-рс від 02.12.2023) з 01.04.24 по теперішній час та не нарахування та не виплати йому додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн. на місяць з 03.03.2024 по теперішній час незаконними та такими, що порушують його права та соціальні гарантії, передбачені діючим законодавством України, оскільки позивач надавав відповідачу всі необхідні документи, що підтверджують його право на таку виплату. Позивач має довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1035/183/55 від 03.11.2023, видану командиром військової частини НОМЕР_1 , у якій зазначено, що позивач 03.11.2023 одержав багаточисленні поранення за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1035/183/55 від 03.11.2023 є у розпорядженні відповідача. Також позивач надавав відповідачу належні документи на підтвердження факту його перебування на лікуванні з 03.11.2023 по теперішній час. З огляду на вказане позивач просив задовольнити позовні вимоги.
17.09.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду задоволено клопотання позивача, поновлено строк звернення до суду з цим позовом та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.
02.10.2024 року від військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що 03.11.2023 року позивач отримав тяжке поранення при участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, що підтверджується Первинною медичною карткою (форма № 100), виданою 110 ОМБр 03.11.2023 року, та Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 1035/183/55 від 03.11.2023 року, виданої командиром Військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу № 271 від 03.11.2023 року. За час перебування на лікуванні, що підтверджено відповідними виписками, Позивача включено до наказів командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. а саме: - від 06.12.2023 № 716 (за період з 03.11.2023 року по 30.11.2023 року); - від 04.01.2024 № 17 (за період з 01.12.2023 року по 31.12.2023 року); - від 05.02.2024 № 98 (за період з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року); - від 04.03.2024 № 202 (за період з 01.02.2024 року по 29.02.2024 року); - від 04.04.2024 № 283 (за період з 01.03.2024 року по 03.03.2024 року). У зв`язку із тим, що у Військовій частині НОМЕР_1 відсутні відомості щодо проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби після закінчення визначеного строку перебування на безперервному лікуванні, позивача не включено до наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн починаючи з 03.03.2024 року. Також, у Військової частини НОМЕР_1 відсутні підстави для нарахування позивачу грошового забезпечення за останньою займаною посадою починаючи з 01.04.2024 року по теперішній час. З огляду на вказане відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
03.10.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що з 27.04.2024 п.6.14 глави 6 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах, на який посилається відповідач, діє у зміненій редакції і не встановлює граничний строк перебування військовослужбовців на лікуванні. З аналізу правової позиції відповідача вбачається його хибне трактування норм права в тій частині, що грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується виключно на підставі висновку ВЛК. 03.07.2024 (у строк, який не перевищує 12-ти місяців безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я, як і передбачено діючим законодавством України) госпітальною ВЛК військової частини НОМЕР_3 з метою визначення ступеня придатності до військової служби було оглянуто позивача та проаналізовано його медичні документи. За результатом огляду було постановлено рішення ВЛК, викладене у Свідоцтві про хворобу №1745 від 03.07.2024, у якому зазначено наступне: - На підставі статті 63а, 78а графи ІІ Розкладу хвороб, непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. Свідоцтво про хворобу №1745 від 03.07.2024 своєчасно надано відповідачу. З огляду на вищевказане, позивач вважає, що у відповідача відсутні підстави для відмови у нарахуванні та виплаті позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. на місяць. Позивач вважає, що у відповідача відсутні підстави для відмови у нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення з 01.04.2024 у розмірі грошового забезпечення за останньою займаною посадою відповідач зазначає, що відсутні підстави для цього. Позивач вважає, що відповідач у своєму відзиві не спростував доводи позивача, викладені у позовній заяві, та не надав ніяких доказів щодо правомірності своїх дій щодо позивача.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частково задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 05.11.2020 року проходив військову у Збройних Силах України на підставі Контракту б/н від 05.11.2020 з Міністерством оборони України. Строк дії даного контракту 3 роки.
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується Посвідченням серія НОМЕР_4 від 04.04.2022 року.
З 18.06.2022 року ОСОБА_1 було зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу №138 від 18.06.2022 на посаду солдата, а в подальшому на посаду розвідника, радиста.
Відповідно до вищевказаного наказу, позивачу було встановлено посадовий оклад у розмірі 2820,00 грн. та наказано виплачувати йому надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% до посадового окладу, оклад за військове знання, надбавку за вислугу років (відповідно до наказу МОУ від 07.06.2018 №260 та розпорядження Міністра оборони України від 28.12.2018 №248/9240), щомісячну грошову премію у розмірі 240% (відповідно до окремого розпорядження Міністра оборони України від 04.03.2022 №248/1210).
03.11.2023 року ОСОБА_1 отримав тяжке поранення при участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, що підтверджується Первинною медичною карткою (форма №100), виданою 110 ОМБр 03.11.2023, та Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1035/183/55 від 03.11.2023, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 на підставі наказу №271 від 03.11.2023.
02.12.2023 року ОСОБА_1 було зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 з утриманням у списках цієї самої військової частини на підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №377-рс від 02.12.2023 року.
Позивач проходив лікування у наступних медичних закладах:
- з 27.11.2023 року по 28.11.2023 року Військово-медичний клінічний центр Західного регіону, м.Львів, що підтверджується Епікризом б/н (перевідний в інший лікувальний заклад) від 28.11.2023 року;
- з 29.01.2024 року по 31.01.2024 року КНП «Міська клінічна лікарня №4» ДМР, що підтверджується Випискою з медичної карти стаціонарного хворого №3297 від 31.01.2024 року;
- з 01.02.2024 року по 06.02.2024 року Військово-медичний клінічний центр Західного регіону, м.Львів, що підтверджується Епікризом б/н (перевідний в інший лікувальний заклад) від 06.02.2024 року;
- з 08.03.2024 року по 19.03.2024 року - КНП «1 територіальне медичне об`єднання», м.Львів, що підтверджується Випискою з медичної карти стаціонарного хворого №2235;
- з 23.05.2024 року по 15.07.2024 року лікувальний заклад військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , що підтверджується Перевідним епікрізом із медичної карти стаціонарного хворого №2153 від 15.07.2024 року;
- з 03.09.2024 року по 13.09.2024 року - КНП «1 територіальне медичне об`єднання», м.Львів, що підтверджується довідкою №1137 від 13.09.2024 року.
29.01.2024 року під час перебування на лікуванні у КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР, позивача було оглянуто ВЛК КП «КРИВОРІЗЬКА МКЛ №2» КМР та видано Довідку ВЛК №153 від 29.01.2024 року, в якій зазначено, - Діагноз: стан після операцій: 03.11.2023 первинна хірургічна обробка ран; 21.11.2023 ампутація лівої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки; 22.11.2023 формування кукси лівої гомілки; 18.01.2024 аутовенозне протезування плечової артерії правої верхньої кінцівки з приводу вогнепального осколкового сліпого поранення лівої гомілки з вогнепальним переломом обох кісток з шкірно-фасціально-м`язово-кістковими дефектами з наявністю сторонніх тіл (осколки); вогнепального осколкового сліпого поранення правої верхньої кінцівки та грудної клітини з наявністю сторонніх тіл (осколки) ліворуч; вогнепального осколкового сліпого поранення лівого ока, гіфеми лівого ока, закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; акубаротравма обох вух у вигляді суб`єктивного вушного шуму; посттравматична нейропатія променевого, ліктьового, серединного нервів правої верхньої кінцівки з порушенням функції захвату та утримання кисті; посттравматична оклюзія нижньої третини плечової артерії праворуч, ХАН 2б-3ст; порушення лівої нижньої кінцівки ІІІ ст. з порушенням акту ходи, як наслідок мінно-вибухової травми (01.11.2023); - Травма тяжкого ступеню; - Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини; - На підставі ст.81 графи ІІ Розкладу хвороб, ПОТРЕБУЄ ЛІКУВАННЯ ТА РЕАБІЛІТАЦІЇ У В/Ч НОМЕР_5 .
На підставі наданих документів відповідач нараховував та виплачував позивачу грошове забезпечення та додаткову винагороду.
За час перебування позивача на лікуванні, виплату йому додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. було здійснено на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_1 «Про виплату додаткових винагород», виданих у відповідності до постанови КМУ від 28.02.2022 №168, на підставі рішення Міністра оборони України від 25.01.2023 №44 та на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з, а саме: - наказ №716 від 06.12.2023 (за період з 03.11.23 по 30.11.2023); - наказ №17 від 04.01.2024 (за період з 01.12.23 по 31.12.2023); - наказ №98 від 05.02.2024 (за період 01.01.2024 по 31.01.2024); - наказ №202 від 04.03.2024 (за період з 01.02.2024 по 29.02.2024); - наказ №283 від 04.04.2024 (за період з 01.03.2024 по 03.03.2024).
Так, з 03.03.2024 року відповідач припинив нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн. на місяць (остання виплата була здійснена у квітні 2024 за 3 дня березня 2024 року) та з 01.04.2024 було припинено нарахування та виплату грошового забезпечення у повному обсязі, а саме у розмірі грошового забезпечення, яке позивачу виплачувалось за займаною посадою до зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 на підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №377-рс від 02.12.2023 (остання виплата у повному обсязі була здійснена у квітні 2024 року за березень 2024 року). За квітень 2024 року відповідач виплатив позивачу грошове забезпечення у сумі 1331,12 грн.
29.05.2024 року позивач звертався до військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди.
Листом від 13.06.2024 року №1035/51/1522 військова частина НОМЕР_1 розглянула вказане звернення позивача та повідомила, що у зв`язку з тим, що у військової частини відсутні відомості щодо проходження медичного огляду для визначення ступеню придатності до військової служби позивачу невиплачено грошове забезпечення за період з 01.04.2024 року по 30.04.2024 року та невиплачено додаткову винагороду за період з 03.03.2024 року по 31.03.2024 року та з 01.04.2024 року по 30.04.2024 року.
Листом від 09.09.2024 року №1035/51/2587 військова частина НОМЕР_1 дала відповідь на адвокатський запит представника позивача та повідомила, що за результатами розгляду рапорту ОСОБА_1 від 24.06.2024 року встановлено відсутність підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди за період з 03.03.2024 року.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 08.08.2024 року №290-рс відповідно до пункту третього частини п`ятої та пункту третього частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» звільнено з військової служби у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або тимчасову непридатність до військової служби солдата ОСОБА_1 .
Позивач вважає дії відповідача щодо не нарахування та не виплати йому грошового забезпечення у повному обсязі з 01.04.2024 по теперішній час та не нарахування та не виплати йому додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн. на місяць з 03.03.2024 по теперішній час незаконними та такими, що порушують його права та соціальні гарантії, передбачені діючим законодавством України, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до пунктів 2 та 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Пунктом 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно зі статтею 9-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на період дії воєнного стану (особливого періоду): а) військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 Розділу І Порядку №260, визначено, що грошове забезпечення включає: - щомісячні основні види грошового забезпечення; - щомісячні додаткові види грошового забезпечення; - одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Відповідно до абз.2 п.8 Розділу І Порядку №260, грошове забезпечення виплачується: - щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; - одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату.
Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).
У відповідності до абз.2, 3 п.9 Розділу І Порядку №260, грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні). Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Так, відповідач у листі №1035/51/1522 від 13.06.2024 про результат розгляду рапорту позивача від 29.05.2024 щодо невиплати у повному обсязі грошового забезпечення та додаткової винагороди вказав на абз.2, 3 п.9 Розділу І Порядку №260.
Так, відповідно до пункту 11 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.
Не пізніше закінчення встановленого абзацом першим цього пункту строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про його придатність до військової служби.
Після закінчення встановленого абзацом першим цього пункту строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.
Після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не надається..
Згідно з п. 6.13 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 (далі за текстом Положення №402), загальний час безперервного перебування військовослужбовців у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати дванадцять місяців поспіль.
Так, відповідачем зазначено, що нарахування і виплата позивачу грошового забезпечення у повному обсязі та нарахування і виплата додаткової винагороди були припинені після закінчення періоду в чотири місяці після його вибуття з військової частини у зв`язку з тим, що позивач не надав відповідачу відомості щодо проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби.
При цьому, суд зазначає, що абз.2, 3 п.9 Розділу І Порядку №260 не містить умов надання відомостей щодо проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби після 4-х місяців перебування на лікуванні для подовження виплати грошового забезпечення за останньою займаною посадою.
Умовою виплати грошового забезпечення у повному обсязі після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах є: - висновок лікарняного закладу - висновок військово-лікарської комісії - рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах.
У листі Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України №220/13/ВихЗПІ/7881 від 29.11.2023 (додається до даного позову) надано пояснення щодо збереження військовослужбовцями ЗСУ грошового забезпечення за час лікування в закладах охорони здоров`я, якщо термін лікування перевищив чотири місяці, а саме: - рішення командира військової частини про продовження перебування військовослужбовця в лікарняному закладі (більше чотирьох місяців) приймається при надходженні із лікарняного закладу або військово-лікарської комісії висновку про необхідність подальшого лікування військовослужбовця.
Так, із вказаного вбачається, що у даному випадку не йдеться про проходження медичного огляду для визначення ступеню придатності до військової служби. До військової частини може бути надано або висновок лікарняного закладу про необхідність подальшого лікування військовослужбовця або висновок військово-лікарської комісії висновку про необхідність подальшого лікування військовослужбовця.
Діючим законодавством передбачено, що ВЛК викладають свої рішення за результатом огляду військовослужбовця у вигляді свідоцтва про хворобу; довідки ВЛК; протоколу засідання ВЛК з визначенням причинного зв`язку травми, захворювання, поранення, при цьому не передбачено оформлення лікарняним закладом ніяких окремих документів для оформлення висновку про необхідність подальшого лікування військовослужбовця.
Висновок про необхідність подальшого лікування військовослужбовця викладається лікарняним закладом, де військовослужбовець перебував на лікуванні, у виписках, епікризах, перевідних епікризах.
Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач з моменту отримання поранення 03.11.2023 року безперервно перебуває на лікуванні в різних лікарняних закладах і на підтвердження цього має 18 виписок/епікризів та одну довідку про перебування на лікуванні на дату подання позову.
У наданих до суду виписках/епікризах викладений висновок лікарняного закладу про те, що позивач потребує подальшого лікування і його переводять з метою лікування/реабілітації до наступного лікувального закладу, а саме:
- епікриз б/н (перевідний в інший лікувальний заклад) від 28.11.2023 року: п.56.Для подальшого лікування переводиться на наступний етап надання медичної допомоги (м.Чернівці);
- виписка з медичної карти стаціонарного хворого №3297 від 31.01.2024 року: Рекомендовано лікування у відділенні хірургії кисті;
- епікриз б/н (перевідний в інший лікувальний заклад) від 06.02.2024 року: Переводиться в лікарню святого Луки Першого територіального медоб`єднання Львова (перевід узгоджено);
- виписка з медичної карти стаціонарного хворого №2235: п.8. Рекомендовано лікування в умовах хірургії;
- перевідний епікриз із медичної карти стаціонарного хворого №2153 від 15.07.24: п.8 Рекомендовано протезування лівої нижньої кінцівки. Перевід погоджений індивідуально з головним лікарем Лікарні Святого Пантелеймона
Так, вищевказані виписки/епікризи позивач надавав відповідачу, що підтверджується рапортом позивача від 24.06.2024 року та відповіддю військової частини НОМЕР_1 від 09.09.2024 року та не заперечується відповідачем, у зв`язку з чим позивач у повному обсязі надавав відповідачу відомості щодо висновків лікарняних закладів про необхідність подальшого лікування позивача, які викладені у виписках/епікризах, при цьому відповідач не прийняв до уваги надані позивачем документи.
Разом з тим, надання висновку ВЛК про визначення ступеня придатності до військової служби не передбачено Порядком №260 (спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ) для прийняття рішення про подовження нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцю після 4-х місяців його лікування.
Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для припинення нарахування грошового забезпечення позивачу у повному обсязі після закінчення 4-х місяців його перебування на лікуванні.
Згідно з абз. 1, 3 п. 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: - у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
У Розділі XXXIV «Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядку №260 наведено порядок, за яким на період дії воєнного стану військовослужбовцям виплачується додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Згідно абз.4 п.11 Розділу XXXIV Порядку №260, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: - у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Таким чином, з вищевказаного вбачається, що виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням, отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, здійснюється за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні.
Крім того, те що додаткова винагорода виплачується за весь період перебування на лікуванні, підтверджується також листом Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України №220/13/ВихЗПІ/7881 від 29.11.2023 (додається до даного позову), яким надано пояснення щодо збереження військовослужбовцями ЗСУ грошового забезпечення за час лікування в закладах охорони здоров`я, якщо термін лікування перевищив чотири місяці.
Єдиною умовою для видання наказу командира військової частини про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини.
Отже, будь-які додаткові умови щодо обмеження чотирма місяцями перебування на лікуванні періоду виплати додаткової винагороди або вимога надання відомостей щодо проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби є незаконними.
Позивачем було надано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1035/183/55 від 03.11.2023, видану командиром військової частини НОМЕР_1 (відповідачем), у якій зазначено, що позивач 03.11.2023 року одержав багаточисленні поранення за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини.
Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1035/183/55 від 03.11.2023 року наявна у розпорядженні відповідача, що не заперечується сторонами.
Також, позивач надавав відповідачу належні документи на підтвердження факту його перебування на лікуванні з 03.11.2023 року по дату звільнення позивача з військової служби.
Крім того, у п.15 Розділу XXXIV Порядку №260 наведено перелік осіб, які не включаються до наказів про виплату додаткової винагороди. У цьому переліку відсутні особи, які перебувають на лікуванні більше 4-х місяців, або які не надали відомості щодо проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби.
З огляду на вищевикладене, позивачем дотримано усіх умов для нарахування та виплати відповідачем додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. на місяць за весь час перебування позивача на лікуванні, а саме: - наявність довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), - пов`язаність поранення із захистом Батьківщини, - наявність документів на підтвердження факту перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
При цьому, враховуючи відсутність підстав для припинення нарахування додаткової винагороди позивачу з 01.04.2024 року, відповідач протиправно припинив нараховувати позивачу додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн. на місяць, чим порушив права позивача.
Як зазначалось вище, 02.12.2023 позивача було зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 з утриманням у списках цієї самої військової частини на підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №377-рс від 02.12.2023 у відповідності до п.п.15 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі за текстом Положення №1153) (якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, - до їх повернення).
Листом №1035/51/2587 від 09.09.2924 відповідач надав відповідь на адвокатський запит, в якому було зазначено, що згідно п.6 р.ХХVIII Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України, тому ОСОБА_1 у червні та липні 2024 було виплачено грошове забезпечення у сумі 652,56 грн.
Тобто, у зв`язку із тим, що позивача було зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 (виведено поза штат) на підставі перебування на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням, відповідач через 2 місяці перебування позивача поза штатом зменшив його грошове забезпечення до 652,56 грн. на місяць.
Так, згідно з п.9 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», за військовослужбовцями, виведеними у розпорядження командира (начальника) військової частини у зв`язку з потребою у тривалому лікуванні, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення протягом усього строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, зокрема іноземних держав, та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), встановленого абзацом першим пункту 11 статті 10-1 цього Закону.
Пунктом 15 Положення №1153 визначено, що зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: якщо військовослужбовці перебувають на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням або хворобою, отриманою в особливий період, чи у полоні, як заручники або інтерновані особи, - до їх повернення.
Слід зазначити, що перелік обставин для зарахування військовослужбовців в розпорядження посадових осіб є обмеженим і розширеному трактуванню не підлягає.
Таким чином, враховуючи, що позивача було зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 у зв`язку з його перебуванням на тривалому лікуванні в результаті отриманого поранення, після чого відповідачем продовжувалась виплата позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди, суд дійшов висновку, що рішення щодо таких виплат відповідачем було прийнято на підставі виписок/епікризів від медичних закладів, де позивач перебував на лікуванні, оскільки висновків ВЛК про необхідність перебування позивача на тривалому лікуванні відсутні.
Отже, у в`язку із тим, що факт потреби у тривалому лікуванні вже було доведено відповідачу при зарахуванні позивача у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , то відповідач повинен був керуватися вищевказаним п.9 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та виплачувати позивачу усі належні виплати у повному обсязі протягом усього строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до абз.24 п.116 Положення №1153, матеріальне та грошове забезпечення військовослужбовців, зарахованих у розпорядження відповідних командирі (начальників), здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з абз.22 п.116 Положення №1153, час перебування військовослужбовців на лікуванні, в основній або додатковій відпустці виключається із загального періоду перебування у розпорядженні відповідних командирів (начальників).
Пунктом 5 Розділу XXVIII Порядку №260 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.
Відповідно до п.1 Розділу XXVIII «Виплата грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказ Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260: - грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці. - Час перебування військовослужбовця на лікуванні … виключається із загального періоду перебування в розпорядженні.
Враховуючи вищевикладені обставини та те, що позивач з 03.11.2023 року по і 08.08.2024 року (дати звільнення позивача у відставку відповідно до наказу від 08.08.2024 року №290-рс) перебував на лікуванні у медичних закладах і відповідно весь період часу перебування у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_6 він знаходився на лікуванні у різних медичних закладах та у зв`язку із тим, що діючим законодавством України передбачено виключення часу перебування військовослужбовця на лікуванні із загального періоду перебування в розпорядженні, то загальний строк перебування позивача у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 не перевищує два місяці, суд дійшов висновку, що у відповідача були відсутні підстави для припинення виплати позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 03.03.2024 року по 08.08.2024 року, зобов`язання військової частини НОМЕР_1 , нарахувати та виплати ОСОБА_1 , додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 03.03.2024 року по 08.08.2024 року, визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.04.2024 по 08.08.2024 року у розмірі грошового забезпечення, яке йому виплачувалось за займаною посадою до зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 на підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №377-рс від 02.12.2023, з урахуванням раніше виплачених сум та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплати ОСОБА_1 , грошове забезпечення у розмірі грошового забезпечення, яке йому виплачувалось за займаною посадою до зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 на підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №377-рс від 02.12.2023, з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 01.04.2024 року по 08.08.2024 року.
Щодо вимог в частині виплати грошового забезпечення та додакової винагороди по теперішній час, суд зазначає, що в цій частині вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивача було звільнено з військової служби відповідно до наказу від 08.08.2024 року №290-рс.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246,257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 03.03.2024 року по 08.08.2024 року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , нарахувати та виплати ОСОБА_1 , додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 03.03.2024 року по 08.08.2024 року,.
Визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 01.04.2024 по 08.08.2024 року у розмірі грошового забезпечення, яке йому виплачувалось за займаною посадою до зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 на підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №377-рс від 02.12.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплати ОСОБА_1 , грошове забезпечення у розмірі грошового забезпечення, яке йому виплачувалось за займаною посадою до зарахування у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 на підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №377-рс від 02.12.2023, з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 01.04.2024 року по 08.08.2024 року.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв