Справа № 520/16083/23
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 520/16083/23

адміністративне провадження № К/990/3813/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу № 520/16083/23

за позовом приватного підприємства «МЕХІКО» до Відділу Державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови

за касаційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті

на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року, ухвалену колегією у складі головуючого судді Ральченка І.М., суддів Чалого І.С., Катунова В.В.,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. У червні 2023 року Приватне підприємство «МЕХІКО» (далі - позивач, ПП «МЕХІКО») звернулося до суду з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській, Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач, Відділ державного нагляду (контролю) Укртрансбезпеки), в якому просило:

1.1. визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 15.06.2023 № 028907, якою на ПП «МЕХІКО» накладено адміністративно-господарський штраф в сумі 17000,00 грн.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 відкрито провадження в справі за позовом ПП «МЕХІКО» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.

3. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 виправлено описки в тексті ухвали від 07.07.2023, а саме, в першому абзаці описової частини та першому абзаці резолютивної частини ухвали, а саме помилково зазначеного відповідача «Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті», замінено на вірного «Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті».

4. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 задоволено позов: визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 028907 від 15.06.2023, якою на ПП «МЕХІКО» накладено адміністративно-господарський штраф в сумі 17000,00 грн.

5. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека) звернулася до суду апеляційної інстанції про його оскарження.

6. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2023 відкрито апеляційне провадження по справі за апеляційною скаргою Укртрансбезпека на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі №520/16083/23.

7. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2023 апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Укртрансбезпеки на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі №520/16083/23 закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 305 КАС України згідно з яким суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

7.1. Закриваючи апеляційне провадження суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки особою, яка подала апеляційну скаргу не надано доказів стосовно підтвердження її права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта не вирішувалося, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Укртрансбезпеки на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 підлягає закриттю.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

8. Не погодившись із вказаним судовим рішенням Укртрансбезпека звернулася до Верховного Суду (далі - Суд) із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2023, а справу № 520/16083/23 направити на продовження розгляду до суду цієї інстанції.

8.1. На обґрунтування підстав касаційного оскарження касатор зазначає, що постановою Уряду від 11.02.2015 № 103 (зі змінами), затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення № 103) відповідно до пункту 1 якого, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. У відповідності до пункту 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

8.2. При цьому, як зауважує скаржник, Положення не визначає існування в структурі Укртрансбезпеки самостійних структурних підрозділів зі статусом юридичної особи. Тобто, єдиним органом виконавчої влади, який уповноважено на реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (суб`єктом владних повноважень) є саме Державна служба України з безпеки на транспорті, а Відділ державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях не має статусу юридичної особи, не є самостійним суб`єктом владних повноважень (функції якого окремо визначені законодавчо).

8.3. Зауважує, що Відділ державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях сам по собі не є окремою юридичною особою/ окремим підрозділом із статусом юридичної особи та не має особистого кабінету у підсистемі «Електронний суд», оскільки такий кабінет зареєстровано саме за юридичною особою - Державною службою України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код 39816845).

8.4. Також зазначає, що Укртрансбезпека має зареєстрований електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» з 11.01.2021 16:10. Системні повідомлення, які містяться у електронному кабінеті у підсистемі «Електронний суд» (скріншот додається) у справі № 520/16083/23, надходять саме Укртрансбезпеці.

8.5. Тож на переконання скаржника, судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, було порушено вимоги статті 293 КАС України, що в результаті привело до незаконного рішення.

9. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.02.2024 відкрито касаційне провадження за вищевказаною касаційною скаргою.

10. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 25.10.2024 закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження без виклику учасників справи відповідно до статті 345 КАС України.

Позиція інших учасників справи

11. Не погоджуючись із доводами касацій ПП «МЕХІКО» подало письмовий відзив, за змістом якого просило відмовити у задоволенні касаційної скарги повністю.

11.2. Позивач наголошує, що судами попередніх інстанцій у цій справі визнано відповідачем саме Відділ, а не Державну службу України з безпеки на транспорті.

11.3. У зв`язку з цим, позивач повністю погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що судом першої інстанції питання про права, свободи чи інтереси Державної служби України з безпеки на транспорті, жодним чином не вирішувались, а отже апеляційна скарга подана особою, яка не брала участі у справі, і суд не вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, що є підставою для закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 305 КАС України.

Позиція Верховного Суду, оцінка висновків суду апеляційної інстанції та аргументів учасників справи

12. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), виходить із такого.

13. Частиною першою статті 46 КАС України передбачено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

14. Відповідно до частини четвертої статті 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

15. За визначенням, що міститься у пункті 7 частини першої статті 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

16. Отже, як слідує з наведених норм процесуального закону, відповідачем у справі може бути суб`єкт владних повноважень, зокрема, й без статусу юридичної особи.

17. Відповідно до статей 13 та 21 Закону України від 17.03.2011 № 3166-VI «Про центральні органи виконавчої влади» (далі - Закон № 3166-VI) центральні органи виконавчої влади з метою виконання своїх повноважень на місцях можуть утворювати територіальні органи.

18. Відповідно до пункту 1 Положення № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

19. Пунктом 8 Положення № 103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

20. Згідно з пунктом 16 Положення № 103 Укртрансбезпека є юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

21. Статтею 28 Закону № 3166-VI визначено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

22. За змістом підпункту 6 пункту 6 Положення № 103 Укртрансбезпека з метою організації своєї діяльності забезпечує в установленому порядку самопредставництво Укртрансбезпеки в судах України через осіб, уповноважених діяти від її імені, а також забезпечує в установленому порядку представництво інтересів Укртрансбезпеки в судах України та інших державних органах.

23. Розпорядженням від 02.12.2021 № 1579-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства інфраструктури щодо утворення територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті як структурних підрозділів апарату Служби, реорганізувавши шляхом поділу відповідних міжрегіональних територіальних органів зазначеної Служби за переліком згідно з додатком.

24. Отже, обласні відділи державного нагляду (контролю) входять до складу Укртрансбезпеки, є структурним підрозділом апарату Укртрансбезпеки (без статусу юридичної особи), який забезпечує виконання покладених на Укртрансбезпеку завдань на території згаданих областей.

25. Згідно з правовим висновком, викладеним, зокрема, у постанові Верховного Суду від 06.09.2024 у справі № 600/302/23-а, в якій Суд зазначив, що незважаючи на те, що Відділ державного нагляду (контролю) у відповідній області входить до складу Державної служби України з безпеки на транспорті, не має статусу юридичної особи, водночас, законодавством наділені правом на прийняття адміністративного акту, він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та може бути стороною в судовому спорі про оскарження постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

26. У цій справі відповідачем є Відділ Державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях Державної служби України з безпеки на транспорті, однак цей відділ не є окремою юридичною особою / окремим підрозділом із статусом юридичної особи та не має особистого кабінету у підсистемі «Електронний суд», такий кабінет зареєстровано лише за юридичною особою - Державною службою України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код 39816845).

27. Частиною першою статті 55 КАС України передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

28. Згідно з частиною третьою статті 55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

29. За змістом частини четвертої статті 55 КАС України держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

30. Таким чином, правом представляти суб`єкта владних повноважень під час розгляду адміністративної справи в суді наділений його керівник, інша уповноважена особа, зазначена у законі, статуті, положенні, трудовому договорі, або представник (адвокат).

31. При цьому, аналіз Положення № 103 дає підстави для висновку, що оскільки відділ нагляду (контролю) у відповідній області є структурним підрозділом апарату Укртрансбезпеки, відповідно, керівник Укртрансбезпеки є вищестоящим керівником такого відділу, через що, з огляду на положення частини третьої статті 55 КАС України, цей керівник або інша уповноважена особа має право діяти від імені відділу нагляду (контролю) у відповідній області в суді в справах, предметом яких є рішення, дії або бездіяльність територіального органу Укртрансбезпеки, прийняті (вчинені) під час реалізації ним публічно-владних управлінських функцій.

32. Право центрального органу виконавчої влади виступати від імені посадової особи, що діє від імені цього органу, чи територіального органу, який не має статусу юридичної особи, у суді під час розгляду справ, предметом яких є рішення, дії чи бездіяльність такого територіального органу або його посадової особи, підтверджується також правовим висновком Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 31.03.2020 у справі № 365/521/19, від 24.11.2020 у справі №806/594/18.

33. Статтею 82 ЦК України визначено, що на юридичних осіб публічного права у цивільних відносинах поширюються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

34. Відповідно до частини першої статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

35. Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр), внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

36. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, який неодноразово викладався у постановах (наприклад, від 28.04.2022 у справі № 160/9003/21, від 04.08.2022 у справі № 640/12628/21, від 07.07.2022 у справі № 520/2606/21, від 19.09.2024 у справі № 380/14002/22), для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

37. З Єдиного державного реєстру вбачається, що в ньому визначено більше 40 посадових осіб, які мають право представляти інтереси Державної служби України з безпеки на транспорті без окремого доручення керівника в порядку самопредставництва (а.с. 151 - 162), де, серед інших, зазначено ОСОБА_1 , який підписав та подав апеляційну скаргу через систему «Електронний суд» в порядку самопредставництва.

38. Висновки про право Державної служби України з безпеки на транспорті приймати участь в адміністративному суді в порядку самопредставництва викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 06.06.2024 у справі № 400/3941/23.

39. На підставі наведеного, Суд дійшов висновку про те, що Державна служба України з безпеки на транспорті уповноважена брати участь в адміністративному суді та діяти від імені своїх територіальних органів, зокрема, в порядку самопредставництва, під час розгляду справи, предметом якої є правомірність рішень, дій чи бездіяльності територіального органу Укртрансбезпеки, що прийняті (вчинені) останнім у процесі реалізації своїх публічно-владних повноважень.

40. При цьому вказане не виключає права територіального органу Укртрансбезпеки, який не має статусу юридичної особи, у силу положень пункту 7 частини першої статті 4 КАС України бути стороною в судовому спорі про оскарження його рішень, дій чи бездіяльності та приймати участь під час розгляду справи у порядку, визначеному статтею 55 КАС України.

41. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції про наявність підстав для закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 305 КАС України у зв`язку з тим, що апеляційне провадження відкрите за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, є помилковими, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

42. Підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

43. Відтак, оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 305 КАС України підлягає скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

44. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 353, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

2. Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року скасувати, справу № 520/16083/23 направити для продовження розгляду до Другого апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.О. Єресько А.Г. Загороднюк В.М. Соколов