Справа № 420/26704/24
Суддя: Хурса О. О.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

12 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О.О., розглянувши в письмовому провадженні заяву про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Хурси О.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до Члена Вищої ради правосуддя Саліхова Віталія Валерійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2 , в якому просить:
-визнати протиправною бездіяльність члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2 який в порушення ст.ст. 42, 43 Закону України «Про Вищу раду правосуддя», пунктів 13.7, 13.8 Регламенту Вищої ради правосуддя не виготовив висновки по скаргах ОСОБА_3 від 28.08.2021 (вх. №М-3948/49/7-22) та ОСОБА_4 вх. №362/0/6-23 від 04.05.2023 та не передав висновки разом із дисциплінарними скаргами та зібраними у процесі попередньої перевірки матеріалами на розгляд Дисциплінарній палаті;
-зобов`язати члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_2 по скаргах ОСОБА_3 від 28.08.2021 (вх. №М-3948/49/7-22) та ОСОБА_4 вх. №362/0/6-23 від 04.05.2023 виготовив висновки та передати висновки разом із дисциплінарними скаргами та зібраними у процесі попередньої перевірки матеріалами на розгляд Дисциплінарній палаті.
У відповідності до вимог частин третьої та четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Приписами пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Суд зазначає, що у розумінні пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України не є обставинами, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, такі обставини як факт подання особою, яка бере участь у справі, скарги на дії судді, крім випадків, коли сам суддя заявляє про неможливість у зв`язку із цим об`єктивного розгляду справи.
Сам по собі факт звернення особи зі скаргою до Вищої ради правосуддя на дії судді не є підставою для відводу такого судді від участі у розгляді справи та жодним чином не породжує об`єктивних сумнівів у його неупередженості не може слугувати доказом будь-якого упередженого ставлення до учасників справи, або ж надання переваги таким. Право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Чинним законодавством не передбачено жодних обмежень щодо такого права. Тому, саме лише подання учасником судового провадження скарги на дії судді до Вищої ради правосуддя не перешкоджає судді виконувати обов`язок справедливо, безсторонньо та своєчасно вирішувати справу відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства та не спричиняє будь-якого упередженого ставлення як до обставин справи, що перебуває у нього на розгляді, так і до учасників цієї справи.
Наявність же скарги щодо судді поданої до Вищої ради правосуддя не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.
Отже, оскільки заявлений відвід судді не містить викладу обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про наявність підстав, передбачених статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України, та обґрунтованих доводів про його неупередженість, суддя приходить до висновку, що у задоволенні відводу слід відмовити.
Частиною четвертою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Так, за приписами абзацу другого частини п`ятої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
Таким чином, позивач, який пройшов електронну ідентифікацію фактично надає згоду на обмін (надсилання та отримання) документами, в тому числі процесуальними документами, про що також свідчить зазначення позивачем наявності електронного кабінету у позовній заяві у відповідності до вимог пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд звертає увагу, що ухвала суду від 14.10.2024 про прийняття до розгляду позовної заяви, відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання разом із повідомленням про виклик до суду доставлені до електронного кабінету позивача 16.10.2024, про що свідчать довідки про доставку електронного листа (а.с. 113-114).
Таким, чином суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи позивача в частині неповідомлення позивача про дату, час, місце та результати судового засідання, неухвалення рішення про призначення наступного судового засідання з метою затягування розгляду справи та надання переваги відповідачу.
Враховуючи доводи заяви про відвід, суд приходить до висновку про його необґрунтованість, оскільки заявником не наведено обставин, які б викликали сумніви у неупередженості чи об`єктивності судді під час розгляду даної справи.
Керуючись статтями 36, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати заяву про відвід судді необґрунтованою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду, прийнятого за наслідками розгляду справи.

Повне судове рішення складено 19.11.2024.

Суддя Олександр ХУРСА