Справа № 420/21342/24
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Служби у справах дітей Одеської міської ради, в якому позивач просить суд:

- визнати неправомірними дії Служби у справах дітей Одеської Міської ради (в особи виконуючої обов`язок начальника служби ОСОБА_3 ) щодо неналежного розгляду ЗАЯВА та скарга до Освітнього омбудсмена від 20.06.2024 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інтереси якої представляв батько ОСОБА_1 (РНОКПП № НОМЕР_1 );

-зобов`язати Службу у справах дітей Одеської Міської ради розглянути повторно дану ЗАЯВА та скарга до Освітнього омбудсмена від 20.06.2024 року у відповідності до висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.06.2024 року позивач, діючі в інтересах дитини ОСОБА_2 , звернувся до Служби у справах дітей Одеської Міської ради із заявою, в якій просив: 1. Службу у справах дітей Одеської міської ради провести акт обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї щодо малолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2. Службу у справах дітей Одеської міської ради провести акт проведення оцінки рівня безпеки дитини щодо малолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 3. Службу у справах дітей Одеської міської ради повідомити чи надходили від Органу опіки та піклування Пересипської районної в місті Одеса державної адміністрації запити, звернення, щодо надання висновку на комісію та або обстеження умов проживання в рамках судових справ або з власної ініціативи, де фігурували прізвища ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 або ОСОБА_1 , якщо так, то надати копії таких листів від них.; 4. Службу у справах дітей Одеської міської ради та Орган опіки та піклування Пересипської районної в місті Одеса державної адміністрації взяти дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на облік як дитину яка опинилися у складних життєвих обставинах , рішення винести на протязі 7 днів з момент отримання звернення .

Підставами для такого звернення було порушення прав малолітньої дитини зі сторони матері ОСОБА_4 , оскільки батько дізнався що дитина ніде не навчається, у зв`язку з чим зробив ряд запитів та дізнався, що донька ніде не навчається, не здобуває освіту.

Відповідач 04.07.2023 року надав відповідь № 6970 на заяву.

Проте, на думку позивача, відповідь не розкриває всіх питань, у зв`язку з чим останній звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 10.07.2024 року відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування правової позиції відповідачем зазначено, що з метою належної та всебічної перевірки інформації, викладеній в заяві, ОСОБА_1 , Службою у справах дітей Одеської міської ради для здійснення спільного виїзду за адресою проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 було, направлено листи до Відділення поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та до Центру соціальних служб Одеської міської ради.

Службою у справах дітей Одеської міської ради було направлено листа до Центра соціальних служб Одеської міської ради з проханням провести оцінку потреб сім`ї/особи з метою встановлення здатності матері виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею, та надати копії відповідних Актів до Служби у справах дітей Одеської міської ради. Представниками Служби у справах дітей Одеської міської ради, спільно з представником Центру соціальних служб Одеської міської ради та представником підрозділу Національної поліції, 26 червня 2024 року було здійснено колегіальний виїзд за адресою проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 .

Однак провести обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скласти акт проведення оцінки рівня безпеки дитини та акт проведення оцінки потреб сім`ї/особи не виявилось можливим, у зв`язку з тим, що двері за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не відчинив, про що складені відповідні акти. За зазначеною адресою залишені запрошення на ім`я ОСОБА_4 (матері малолітньої) з проханням зателефонувати або прийти на прийом до Служби у справах дітей Одеської міської ради з зазначеними годинами прийому. Крім того, Службою у справах дітей Одеської міської ради було направлено листа ОСОБА_4 , яким останню поінформовано про наявність заяви гр. ОСОБА_1 , та надання додаткової інформації щодо обставин порушених ним питань.

Листом від 04.07.2024 № 6970 гр. ОСОБА_1 , відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» повідомлено про наслідки розгляду його звернення, та надано відповідь на 1, 2, 3 та 4 питання його заяви. Зважаючи на зазначене, та беручи до уваги те, що Службою, в межах компетенції було вжито вичерпних заходів щодо всебічного розгляду звернення, однак через існування об`єктивної причини, яка не залежить від дій Служби, взяти малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, на сьогодні не виявляється можливим.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20.06.2024 року на електронні адреси Служби у справах дітей Одеської міської ради, Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації в м. Одеса державної адміністрації, Освітнього омбудсмена направив заяву та скаргу до освітнього омбудсмена, в якій просив:

1. Службу у справах дітей Одеської міської ради провести акт обстеження житлово побутових умов проживання сім`ї щодо малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2. Службу у справах дітей Одеської міської ради провести акт проведення оцінки рівня безпеки дитини щодо малолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

3. Службу у справах дітей Одеської міської ради повідомити чи надходили від Органу опіки та піклування Пересипської районної в місті Одеса державної адміністрації запити, звернення, щодо надання висновку на комісію та або обстеження умов проживання в рамках судових справ або з власної ініціативи, де фігурували прізвища ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , або ОСОБА_1 , якщо так то надати копії таких листів від них;

4. Службу у справах дітей Одеської міської ради та Орган опіки та піклування Пересипської районної в місті Одеса державної адміністрації взяти дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на облік як дитину яка опинилася у складних життєвих обставинах, рішення винести на протязі 7 днів з момент отримання звернення;

5. Орган опіки та піклування Пересипської районної в місті Одеса державної адміністрації, скласти адмін.протокол відносно матері дитини ОСОБА_4 відповідно стаття 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ухилення від необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

6. Освітнього омбудсмена витрутися в дану ситуацію, взяти на контроль її, та перевірити виконання своїх обов`язків зі сторони посадових осіб Служби у справах дітей Одеської міської ради та Органу опіки та піклування Пересипської районної в місті Одеса державної адміністрації щодо відсутності відомостей про навчання малолітньої дитини та невідповідне реагування на звернення батька на ці обставини зі сторони державних органів.

04.07.2024 року за вих.№6970 Службою у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_5 надано відповідь на заяву та скаргу до Освітнього омбудсмена №1237-К від 20.06.2024 року щодо взяття малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на облік як дитини, яка опинилася у складних життєвих обставинах.

За результатами розгляду питань 1,2,3,4, заяви №1237-К від 20.06.2024 року заявнику повідомлено наступне.

Відповідно до п. 5 Порядку, факт перебування дитини у складних життєвих обставинах установлюється за результатами оцінювання її потреб за формою, затвердженою Мінсоцполітики, у разі підтвердження умов чи обставин, що негативно впливають на життя, стан здоров`я, розвиток дитини та призводять до неналежного рівня задоволення її індивідуальних потреб відповідно до віку, статі, стану здоров`я, інвалідності, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної належності та етнічного походження. При цьому оцінювання потреб дитини, яка постраждала від жорстокого поводження, та/або життю і здоров`ю якої загрожує небезпека, у соціальних послугах проводиться після оцінки рівня безпеки такої дитини.

З метою належної та всебічної перевірки інформації, викладеної в заяві, Службою у справах дітей Одеської міської ради для здійснення спільного виїзду за адресою проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) було направлено листи до Відділення поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області та до Центру соціальних служб Одеської міської ради.

Також зазначено, що Службою у справах дітей Одеської міської ради було направлено листа до Центра соціальних служб Одеської міської ради з проханням провести оцінку потреб сім`ї/особи з метою встановлення здатності матері виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляду за нею, та надати копії відповідних Актів до Служби у справах дітей Одеської міської ради.

Представниками Служби у справах дітей Одеської міської ради, спільно з представником Центру соціальних служб Одеської міської ради та представником підрозділу Національної поліції, 26 червня 2024 року було здійснено колегіальний виїзд за адресою проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 .

Однак провести обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скласти акт проведення оцінки рівня безпеки дитини та акт проведення оцінки потреб сім`ї/особи не виявилось можливим, у зв`язку з тим, що двері за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не відчинив, про що складені відповідні акти. За зазначеною адресою залишені запрошення на ім`я ОСОБА_4 (матері малолітньої) з проханням зателефонувати або прийти на прийом до Служби у справах дітей Одеської міської ради з зазначеними годинами прийому.

Крім того, Службою у справах дітей Одеської міської ради було направлено листа ОСОБА_4 , яким останню поінформовано про наявність заяви ОСОБА_1 , та надання додаткової інформації щодо обставин порушених питань.

Враховуючи вищевикладене, заявника повідомлено, що наразі підстави для взяття малолітньої ОСОБА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 на облік як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах - відсутні.

Щодо 3 питання заяви повідомлено, що на адресу Служби у справах дітей Одеської міської ради запити, звернення щодо надання висновку на комісію та/або обстеження умов проживання в рамках судових справ, з власної ініціативи, де фігурували прізвища ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , або ОСОБА_1 від Органу опіки та піклування Пересипської районної в місті Одеса державної адміністрації не надходили.

Позивач вважає, що відповідач відмовився брати на облік ОСОБА_2 як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах. Доводи заявника не перевірено, відповідач не скликав комісію щодо захисту прав малолітньої дитини ОСОБА_2 , що свідчить про неналежний розгляд його заяви, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Предметом розгляду даної справи є саме перевірка дотримання відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян», зокрема, ст. 19 цього Закону, під час розгляду заяви позивача від 20.06.2024 року. Інші підстави (мотиви) позову не перебувають у площині юрисдикції адміністративного суду.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у сфері звернення до Служби у справах дітей Одеської міської ради та порядку розгляду вказаного звернення.

Вказані правовідносини регламентуються загальними Законами «Про звернення громадян», «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», Порядком проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою КМУ №950 від 13.06.2000 року (далі Порядок №950).

Законом України «Про звернення громадян» встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (ст.1 Закону).

Статтею 3 Закону визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Зокрема, заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Стаття 18 Закону визначає права громадянина при розгляді заяви чи скарги:

Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно зі ст.19 Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Що стосується розгляду по суті заяви позивача від 20.06.2024 року, суд зазначає наступне.

По першому, другому питаннях, ініційованих позивачем у заяві, а саме щодо проведення обстеження житлово побутових умов проживання сім`ї щодо малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 службою у справах дітей Одеської міської ради, а також проведення оцінки рівня безпеки дитини щодо малолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до повноваження уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству зокрема належать: виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Рішенням Одеської міської ради № 975-VIІI від 28.09.2022 р. затверджене Положення про Службу у справах дітей Одеської міської ради у новій редакції.

Служба у справах дітей Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради і створена відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» (п. 1.1).

Основними завданнями Cлужби, згідно п. 2.1 Положення, є, зокрема, реалізація на території міста Одеси державної політики з питань соціального захисту дітей, запобігання дитячій бездоглядності та безпритульності, вчиненню дітьми правопорушень (пп.2.1.1); розроблення і здійснення самостійно або спільно з державними органами виконавчої влади і органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності, громадськими організаціями заходів щодо захисту прав, свобод і законних інтересів дітей (пп.2.1.3).

Згідно п. 2.2 Положення про Службу, відповідно до покладених завдань Служба, зокрема:

2.2.10. Розробляє та здійснює заходи щодо захисту прав і законних інтересів дитини, яка постраждала від домашнього насильства, та дитини, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

2.2.11. Інформує дитину, яка постраждала від домашнього насильства, її батьків, інших законних представників, якщо вони не є кривдниками дитини, а також дитину, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, її батьків, інших законних представників про права дитини, заходи та послуги, якими вони можуть скористатися.

2.2.12. Забезпечує проведення з батьками, іншими законними представниками дитини профілактичної роботи із запобігання домашньому насильству стосовно дітей і за участю дітей, у тому числі із залученням представників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

2.2.13. Порушує перед органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування питання притягнення до відповідальності згідно із законом посадових осіб у разі невиконання або неналежного виконання ними обов`язків у разі виявлення фактів домашнього насильства, у роботі з дітьми, які постраждали від домашнього насильства, та дітьми, які вчинили домашнє насильство у будь-якій формі.

Відповідач листом від 04.07.2024 року повідомив заявника, що представниками Служби у справах дітей Одеської міської ради, спільно з представником Центру соціальних служб Одеської міської ради та представником підрозділу Національної поліції, 26 червня 2024 року було здійснено колегіальний виїзд за адресою проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ).

Провести обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скласти акт проведення оцінки рівня безпеки дитини та акт проведення оцінки потреб сім`ї/особи не виявилось можливим, у зв`язку з тим, що двері за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не відчинив, про що складені відповідні акти. За зазначеною адресою залишені запрошення на ім`я ОСОБА_4 (матері малолітньої) з проханням зателефонувати або прийти на прийом до Служби у справах дітей Одеської міської ради з зазначеними годинами прийому.

Крім того, Службою у справах дітей Одеської міської ради було направлено листа ОСОБА_4 , яким останню поінформовано про наявність заяви, та необхідність надання додаткової інформації щодо обставин порушених питань.

При цьому, суд зазначає, що відповідач не має повноважень та заходів впливу для «примусового приводу осіб для проведення будь-яких дій», а тому відсутні підстави вважати, що відповідачем не дотримано вимог статті 19 Закону України Про звернення громадян щодо розгляду 1,2 питань, ініційованих позивачем у заяві від 20.06.2024 року.

По третьому питанню, ініційованому позивачем у заяві, а саме щодо повідомлення служби у справах дітей Одеської міської ради про надходження від Органу опіки та піклування Пересипської районної в місті Одеса державної адміністрації запитів, звернень, надання висновку на комісію та або обстеження умов проживання в рамках судових справ або з власної ініціативи де фігурували прізвища ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 або ОСОБА_1 , надання копій таких листів від них, суд зазначає наступне.

Відповідач листом від 04.07.2024 року повідомив заявника, що на адресу Служби справах дітей Одеської міської ради запити, звернення щодо надання висновку на комісію та/або обстеження умов проживання в рамках судових справ, з власної ініціативи, де фігірували прізвища ОСОБА_2 13.02. р.н., або ОСОБА_1 від Органу опіки та піклування Пересипської районної в місті Одеса державної адміністрації не надходили.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем дотримано вимоги статті 19 Закону України Про звернення громадян щодо розгляду 3 питання, ініційованого позивачем у заяві від 20.06.2024 року.

По четвертому питанню, ініційованому позивачем у заяві, а саме щодо взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на облік як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах та прийняти рішення на протязі 7 днів з момент отримання звернення, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету міністрів України № 585 від 01.06.2024 року затверджено порядок забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження.

Цей Порядок визначає механізм взаємодії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів освіти, охорони здоров`я, соціального захисту населення, інших закладів та установ під час забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, під час виявлення, розгляду звернень та повідомлень про таких дітей, забезпечення їх безпеки, а також надання необхідної допомоги з урахуванням потреб.

У цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні:

жорстоке поводження з дитиною - будь-які форми фізичного, психологічного, сексуального або економічного насильства над дитиною, зокрема домашнього насильства, а також будь-які незаконні угоди стосовно дитини, зокрема вербування, переміщення, переховування, передача або одержання дитини, вчинені з метою її експлуатації з використанням обману, шантажу чи уразливого стану дитини;

загроза життю або здоров`ю дитини - обставини, що можуть призвести чи призвели до тяжких наслідків для життя, стану здоров`я та розвитку дитини, зокрема тяжкої, у тому числі невиліковної хвороби, тілесних ушкоджень або заподіяння шкоди нормальному фізичному, психічному розвитку дитини, у зв`язку з чим вона потребує допомоги.

Відповідно до ч. 5 вказаного порядку суб`єкти під час виконання своїх професійних чи службових обов`язків забезпечують виявлення дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у випадку встановлення або отримання інформації про наявність (у тому числі ймовірну):

1) чинників, що можуть зумовити складні життєві обставини, визначених пунктом 15 частини першої статті 1 Закону України Про соціальні послуги, зокрема: часткова або повна втрата дитиною рухової активності, пам`яті; наявність у дитини невиліковної хвороби, хвороби, що потребує тривалого лікування, психічних та поведінкових розладів, зокрема внаслідок вживання психоактивних речовин; інвалідність; бездомність; наявність у дитини поведінкових розладів через розлучення батьків; ухилення батьками або особами, які їх замінюють, від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; втрата дитиною соціальних зв`язків; шкода, заподіяна дитині та її сім`ї пожежею, стихійним лихом, катастрофою, бойовими діями, терористичним актом, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією;

2) жорстокого поводження з дитиною, у тому числі пов`язаного з:

будь-якою формою рабства або практикою, подібною до рабства, зокрема продажем дітей та торгівлею ними, борговою залежністю, примусовою чи обов`язковою працею, включаючи примусове чи обов`язкове вербування дітей для використання їх у збройних конфліктах; вчиненням сексуального насильства стосовно дитини; використанням, вербуванням або пропонуванням дитини для зайняття проституцією, виробництва творів, зображень, кіно- та відеопродукції, комп`ютерних програм, інших предметів порнографічного характеру; роботою, яка за характером чи умовами виконання може заподіяти шкоду фізичному або психічному здоров`ю дитини; використанням дитини в жебрацтві, втягненням її в жебрацтво (систематичне випрошування грошей, речей, інших матеріальних цінностей у сторонніх осіб); втягненням дитини у злочинну діяльність, залученням її до вживання алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин; діями, що призвели до виникнення обставин, за яких дитина стала очевидцем злочину проти життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи, статевої недоторканності особи; діяннями (діями або бездіяльністю) домашнього насильства, внаслідок якого дитина постраждала або свідком (очевидцем) якого вона була; діяннями (діями або бездіяльністю) домашнього насильства, в якому дитина є кривдником; вчиненням булінгу (цькування) стосовно дитини; вчиненням булінгу (цькування) дитиною;

3) загрози життю або здоров`ю дитини, у тому числі пов`язаної з: незабезпеченням дитини належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, відповідним для її віку доглядом; залишенням дитини віком до семи років або дитини у безпорадному стані (хворої, з обмеженням життєдіяльності тощо) в приміщенні, громадському або іншому місці без нагляду осіб, які досягли 14 років; залишенням дитини віком до десяти років більше ніж на півгодини на вулиці без відповідного для природно-кліматичних умов одягу або без дотримання відповідного для віку температурного режиму; залишенням дитини під наглядом осіб з наявними ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння, перебування під дією психоактивних речовин, вираженого психічного розладу; невідкладним станом батьків дитини, що є прямою загрозою їх життю та здоров`ю або їх оточенню; обставинами стихійного лиха, техногенних аварій, катастроф, воєнних дій, збройних конфліктів тощо; наявною у правоохоронних органів інформацією про можливий та/або підтверджений факт вчинення злочину проти життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи, статевої недоторканності дитини, у тому числі викрадення, торгівлі дітьми.

Звернення та надсилання повідомлень підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, зокрема з використанням дитячої гарячої телефонної лінії, кол-центрів з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, громадських об`єднань та міжнародних неурядових організацій, фізичних осіб - підприємців та фізичних осіб, які надають соціальні послуги, громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, в інтересах дитини, що перебуває у складних життєвих обставинах (в усній та (або) письмовій формі, зокрема із застосуванням засобів електронної комунікації) до будь-якого суб`єкта.

Позивач вказує, що підставами для спірного звернення було порушення прав малолітньої дитини зі сторони матері ОСОБА_4 , оскільки батько дізнався що дитина ніде не навчається.

При цьому, заявник звернувся до служби у справах дітей саме з вимогою взяти дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на облік як дитину яка опинилася у складних життєвих обставинах.

Проте, будь-які звернення або повідомлення ОСОБА_1 про знаходження дитини у складних життєвих обставинах, визначених порядком №585 від 01.06.2020 року, до компетентних органів останнім не надсилалися.

При цьому, відповідач з метою належного розгляду звернення гр. ОСОБА_1 , відповідно до норм Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 № 585, представниками Служби спільно з фахівцями Центру соціальних служб Одеської міської ради та Сектору ювенальної превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, 26.06.2024 здійснив виїзд за вказаним в заяві місцем реєстрації малолітньої ОСОБА_2 , однак двері ніхто не відчинив. Відповідачем повідомлено ОСОБА_6 про можливість надання додаткової інформації щодо обставин, викладених у заяві ОСОБА_1 , а також проінформовано ОСОБА_4 про дату та час повторного відвідання.

Листом від 04.07.2024 року відповідач повідомив заявника, що наразі підстави для взяття малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік як дитину, яка опинилася у складних життєвих обставинах - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що при розгляді заяви ОСОБА_1 , Службою було вчинено комплекс дій щодо належного, всебічного та своєчасного розгляду, а за результатами розгляду заявнику надано відповідь, зазначене спростовує доводи позивача про бездіяльність (пасивну поведінку) Служби.

Крім того, суд дійшов висновку, що вимога позивача про винесення Службою у справах дітей Одеської міської ради рішення про взяття ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на облік як дитини яка опинилися у складних життєвих обставинах є дискреційним повноваженням ОМР.

На дискреційність повноважень вказано у постанові апеляційного адміністративного суду від 13.07.2021 року у справі №420/3514/21. Судом апеляційної інстанції зазначено, що у своїй заяві від 22 січня 2021 року позивач першим пунктом просив відповідача винести дане питання на розгляд комісії, яку провести за його участю належним чином повідомивши про неї заздалегідь заявника та іншу сторону. Разом з тим, в рішеннях по справах «Клас та інші проти Німеччини», «Фадеева проти Росії», «Єрузалем проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Ради Європи №11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач за результатами розгляду інформаційного запиту ОСОБА_1 , зареєстрованого Службою у справах дітей Одеської міської ради ЗАЯВА та скарга до Освітнього омбудсмена від 20.06.2024 року (вх.№1237-К), здійснив належний розгляд заяви, з дотриманням вимог статті 19 Закону України Про звернення громадян, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За приписами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Служби у справах дітей Одеської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.

.