Справа № 160/20070/22
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 листопада 2024 року Справа 160/20070/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кучугурної Н.В.

секретаря судового засідання Лемзікової В.С.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ;

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_2 про накладення штрафу та питання щодо затвердження звіту Міністерства внутрішніх справ України у справі №160/20070/22 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровський окружний адміністративний суд (суддя Парненко В.С.) рішенням від 23.01.2023 у справі №160/20070/22 позовну заяву ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнив; визнав протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_2 , станом на 29 січня 2020 року за штатною посадою, з якої ОСОБА_2 , звільнено зі служби, у відповідності до вимог ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 із відображенням відомостей про розміри реально виплачених основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року; зобов`язав Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_2 , станом на 29 січня 2020 року за штатною посадою, з якої ОСОБА_2 , звільнено зі служби, у відповідності до вимог ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 із відображенням відомостей про розміри реально виплачених основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.07.2023 у справі №160/20070/22 апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишено без задоволення; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року в адміністративній справі № 160/20070/22 залишено без змін.

28.02.2024 позивач звернувся до суду з заявою в порядку ст. 382 КАС України, в якій просить суд:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення по справі №160/20070/22;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України надати в 30-денний строк з дня набрання законної сили ухвали суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.08.2020 по справі №160/20070/22.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.02.2024 зазначену вище заяву у справі №160/20070/22 (номер провадження 308вр-24/160/20070/22) передано для розгляду судді Парненко В.С.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 №98д призначено повторний автоматизований розподіл заяви про встановлення судового контролю у справі №160/20070/22 (номер провадження 308вр-24/160/20070/22).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2024, заяву про встановлення судового контролю у справі №160/20070/22 (номер провадження 308вр-24/160/20070/22) передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 у справі №160/20070/22 (суддя Кучугурна Н.В.) прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 в порядку ст. 382 КАС України у справі №160/20070/22; призначено до розгляду заяву ОСОБА_2 в порядку ст. 382 КАС України у справі №160/20070/22 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії у порядку письмового провадження; запропоновано відповідачу надати пояснення з приводу поданої позивачем заяви з наданням доказів на їх обґрунтування у строк до 19 березня 2024 року включно.

08.03.2024 через систему «Електронний суд» від Міністерства внутрішніх справ України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачем повідомлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2023, винесеного у справі № 160/20070/22 МВС, листом від 14.04.2023 (вих. № 19037/49-5176-2023) направлено до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області довідку № 49/3325 від 11.04.2023 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 . Відповідач зазначає, що оскільки у МВС були відсутні відомості щодо розміру грошового забезпечення (з урахуванням складових), яке фактично виплачено військовослужбовцям Національної гвардії відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Міністерством було направлено до Національної гвардії України запит щодо зазначених складових (лист МВС від 23.03.2023 № 19037/49-3217-2023). У подальшому, листом начальника фінансово-економічного управління (головного бухгалтера) Національної гвардії України від 17.04.2023 № 27/11/4-35830/11 до МВС було передано інформацію про розміри фактично виплачених основних та додаткових видів грошового забезпечення та премії військовослужбовців Національної гвардії України станом на 29.01.2020. З урахуванням наданої від Головного управління Національної гвардії України інформації МВС було підготовлено та направлено до територіального Пенсійного фонду довідку № 49/8325 від 11.04.2023 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 . З огляду на викладене, МВС вказує про те, що ним виконано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 у справі № 160/20070/22 належним чином та в повному обсязі. Крім того, відповідач зазначає, що оскільки державним виконавцем винесено постанову від 05.05.2023 про закінчення виконавчого провадження № 71218964 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII (постанова є чинною), МВС України виконало рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 належним чином та у повному обсязі. На думку відповідача факт належного та повного виконання МВС України рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2023, винесеного у справі № 160/20070/22, підтверджується компетентним органом - Державною виконавчою службою. У зв`язку з викладеним, Міністерство внутрішніх справ України просить суд відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви від 27.02.2024, поданої в порядку статті 382 КАС України в повному обсязі.

20.03.2024 суд постановив ухвалу, якою задовольнив частково заяву ОСОБА_2 , подану в порядку ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України; установив судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 в адміністративній справі №160/20070/22; зобов`язав Міністерство внутрішніх справ України подати у 60-тиденний строк з дати отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 в адміністративній справі №160/20070/22; в іншій частині в задоволенні заяви відмовив; попередив відповідача про те, що відповідно до ч.2 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя, серед іншого, може накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вказана ухвала була залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.06.2024.

25.06.2024 до суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про накладення штрафу, в якому позивач просить суд за невиконання ухвали суду від 20.03.2024 у справі №160/20070/22 накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

10.07.2024 до суду надійшли заперечення Міністерства внутрішніх справ України на клопотання про накладення штрафу.

Крім цього, 23.05.2024 через систему «Електронний суд», а 29.05.2024 до канцелярії суду надійшов звіт про виконання рішення суду у справі №160/20070/22. У звіті вказано, що на виконання ухвали суду від 20.03.2024 МВС виготовлено довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 від 17 травня 2024 року № 51/9185 з урахуванням висновків, визначених у рішенні суду, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року для проведення перерахунку основного розміру його пенсії. Зазначену довідку листом від 21.05.2024 (вих. № 8057/51-2024) направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (копія листа додається). Водночас відповідач зазначає, що розпорядником інформації щодо розміру грошового забезпечення (із урахуванням складових), яке фактично виплачується військовослужбовцям відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» є Національна гвардія України. За інформацією Головного управління Національної гвардії України з моменту прийняття Постанови № 704 до внесення змін постановою від 12.05.2023 № 481 при розрахунку розміру грошового забезпечення військовослужбовців застосовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений законом на 01 січня 2018 року, а саме 1762 гривні. Тобто для розрахунку розміру грошового забезпечення військовослужбовців прожитковий мінімум для працездатних осіб на іншу дату, окрім 01.01.2018 не застосовувався і як наслідок таке грошове забезпечення реально не виплачувалося. Враховуючи зазначене, відомості про розміри реально виплачених основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року у довідці від 17 травня 2024 року № 51/9185 відсутні. Таким чином, за доводами відповідача, видаючи довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 № 51/9185 від 17.05.2024 відповідач (МВС України) діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь- якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Враховуючи вищевикладене МВС України вважає, що належним чином та у повному обсязі виконало рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 в адміністративній справі №160/20070/22.

У свою чергу, справа №160/20070/22 26.07.2024 була отримана відділом з організаційного забезпечення суду після розгляду заяви про роз`яснення судового рішення суддею Віктором Олійником та була передана судді Кучугурній Н.В.

19.08.2024 суд постановив ухвалу, якою прийняв до розгляду клопотання ОСОБА_2 про накладення штрафу у справі №160/20070/22 за позовом ОСОБА_2 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії; призначив розгляд клопотання та розгляд питання щодо затвердження звіту у судовому засіданні на 28 серпня 2024 року на 12:00 год.

28.08.2024 розгляд справи відбувся за участю позивача та представника відповідача. У судовому засіданні розгляд заяв був відкладений на 11.09.2024 на 15:00 год.

11.09.2024 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Кучугурної Н.В. на лікарняному.

Про розгляд справи 04.10.2024 о 14:00 год учасники справи були повідомлені повістками про виклик.

04.10.2024 розгляд справи відбувся за участю позивача та представника відповідача.

У цьому судовому засіданні суд постановив ухвалу, якою: задоволено клопотання Міністерства внутрішніх справ України про витребування доказів; витребувано у Головного управління Національної гвардії України відомості про розміри реально виплачених військовослужбовцям Національної гвардії України станом на 29.01.2020 основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року, за штатною посадою (старшина 3 мотострілецької роти 1-го МСБ в/ч НОМЕР_1 ), з якої ОСОБА_2 було звільнено зі служби.

Розгляд справи був відкладений на 28.10.2024 на 14:00 год.

28.10.2024 розгляд справи відбувся за участю позивача та представника відповідача. У судовому засіданні розгляд заяв був відкладений на 11.11.2024 на 15:00 год.

30.10.2024 до суду на виконання ухвали суду від 04.10.2024 надійшов лист від 18.10.2024 №27/13/4-18586/13 Головного управління Національної гвардії України, в якому повідомлено про відсутність відомостей про розміри фактично виплачених основних та додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 29.01.2020, що визначались шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України» на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт за відповідною посадою «старшина 3 мотострілецької роти 1-го МСБ в/ч НОМЕР_1 », з якої звільнявся зі служби ОСОБА_2

11.11.2024 у судове засідання прибув позивач. Представник відповідача з`явився у судове засідання під час перебування судді у нарадчій кімнаті.

У судовому засіданні 11.11.2024 суд оголосив вступну і резолютивну частини ухвали.

Розглянувши заяви, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Завершальною стадією судового провадження є виконання судового рішення як гарантія захисту порушених прав та інтересів осіб, які звернулись до суду за їх відновленням.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Тому особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити дії встановлені Законом для його виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 ст. 382 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, наведеною статтею передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У пунктах 46, 48, 52 рішення Європейського суду з прав людини від 15.10.2009 у справі «Іванов проти України» зазначено, що від особи, яка домоглась винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. В таких справах державний орган, який було належним чином проінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Відсутність у заявника можливості домогтись виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Отже, державний орган повинен вжити всіх необхідних заходів для виконання судового рішення, яке набрало законної сили і є обов`язковим до виконання.

Суд установив, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 у справі №160/20070/22, залишеним без постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31.07.2023, було зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_2 , станом на 29 січня 2020 року за штатною посадою, з якої ОСОБА_2 , звільнено зі служби, у відповідності до вимог ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 із відображенням відомостей про розміри реально виплачених основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року.

Відповідачем була складена та направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідка № 49/8325 від 11.04.2023 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 29 січня 2020 року до якої включено наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад 0,0; оклад за військовим званням старший прапорщик 0,0; надбавка за вислугу років (відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням) 0% - 0,0; надбавка за особливості проходження служби (відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років) 0% - 0,0; доплата за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук (відсоток посадового окладу) 0% - 0,0; доплата за вчене звання доцента (старшого наукового співробітника) чи професора (відсоток посадового окладу) 0% - 0,0; надбавка за спортивні звання «заслужений майстер спорту», «майстер спорту міжнародного класу», «заслужений тренер» (відсоток посадового окладу) 0% - 0,0; надбавка за почесні звання «заслужений» або «народний» (відсоток посадового окладу) 0% - 0,0; надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (відсоток посадового окладу) 0% - 0,0; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (відсоток посадового окладу) 0% - 0,0; надбавка за класну кваліфікацію або кваліфікаційну категорію (відсоток посадового окладу) 0% - 0,0; премія (відсоток посадового окладу) 0% - 0,0; усього 0,00% - 0,0.

У довідці вказано, що за інформацією ГУ НГУ (лист від 17 квітня 2023 року №27/11/4-3830/11) відомості про розміри реально виплачених основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, обчислені із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року, відсутні.

Довідка аналогічного змісту надана відповідачем до поданого ним звіту (довідка від 17.05.2024 №51/9185).

З огляду на складення і направлення до органів пенсійного фонду вказаних вище довідок, відповідач стверджує, що ним рішення адміністративного суду у справі №160/20070/22 було виконано.

Проте, суд не погоджується з указаними доводами відповідача і зазначає, що у рішенні у справі №160/20070/22 суд, з-поміж інших, дійшов таких висновків.

З огляду на визначені в частині 3 статті 7 КАС України правила, а також враховуючи те, що з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - Закону №1082-ІХ із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Суд зазначив, що у справі, яка розглядається, прохання позивача видати йому довідку для перерахунку його пенсії відповідно до Постанови №704 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 Постанови №704, було обумовлено підвищенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року згідно із Законом №1082-IX, для проведення перерахунку основного розміру пенсії.

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб:

- станом на 01 січня 2018 року встановлений в розмірі 1762,00 грн. (стаття 7 Закону України від 07.12.2017 № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік»);

- станом на 01 січня 2020 року встановлений в розмірі 2102,00 грн. (стаття 7 Закону України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік»).

Отже, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений Законом № 2246-VIII на 01.01.2018 є меншим за прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений Законом України від 14.11.2019 № 294-IX на 01.01.2020.

Таким чином, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема згідно із Законом №1082-IX виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, та у постанові від 12.09.2022 у справі №500/1813/21.

З 29.01.2020, тобто з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18, пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103 втратив чинність та була відновлена дія п.4 постанови КМУ № 704 у первісній редакції, тобто в редакції, що передбачає визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

З 29.01.2020, саме з дня набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18, у відповідача виник обов`язок та правові підстави для визначення посадового окладу позивача та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Таким чином суд дійшов до висновку, що відповідач, відмовляючи у наданні позивачу довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, положень Постанови №704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії з 01.02.2020 (з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії), діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши надані відповідачем довідки про розмір грошового забезпечення позивача, які видані на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 січня 2023 року №160/20070/23, суд дійшов висновку, що вони не відповідають наведеним вище висновкам рішення суду від 23 січня 2023 року у справі №160/20070/23.

Згідно з листом від 18.10.2024 №27/13/4-18586/13 Головного управління Національної гвардії України, в Головному управлінні відсутні відомості про розміри фактично виплачених основних та додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_2 станом на 29.01.2020, що визначались шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України» на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт за відповідною посадою «старшина 3 мотострілецької роти 1-го МСБ в/ч НОМЕР_1 », з якої звільнявся зі служби ОСОБА_2 .

Водночас, матеріали справи містять іншу довідку від 08.02.2021 №22/6-1069, видану Міністерством внутрішніх справ України про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , що враховується для перерахунку пенсій, станом на 05.03.2019, видану на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2020 у справі №160/9830/20.

З урахуванням цього, суд погоджується з доводами позивача про те, що доводи відповідача щодо відсутності інформації про розмір основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, обчислені із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року, є необґрунтованими, оскільки при складанні довідки від 08.02.2021 №22/6-1069 для перерахунку пенсії за прирівняною посадою військовослужбовця Національної гвардії України така інформація була надана Національною гвардією України Міністерству внутрішніх справ України.

До того ж суд враховує, що МВС відповідно до покладених на нього завдань взаємодіє в межах повноважень, передбачених законом, з органами державної влади з питань соціального захисту та пенсійного забезпечення працівників МВС, військовослужбовців Національної гвардії та членів їх сімей, а також працівників центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовує і координує Міністр (п.п.31 п.4 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі Хорнсбі проти Греції зазначено що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожній особі розгляд судом спорів про її цивільні права і обов`язки. У такий спосіб реалізується право на суд, найважливішим аспектом якого є право доступу до правосуддя, тобто право звертатись до суду в цивільних справах. Однак це право стало б ілюзією, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне обов`язкове судове рішення залишалось не діючим на шкоду однієї із сторін. Важко уявити, що стаття 6 Конвенції, докладно описуючи надані сторонам процесуальні гарантії справедливий, публічний, швидкий розгляд, залишила реалізацію судових рішень без захисту. Якщо вважати що стаття 6 Конвенції говорить тільки про доступ до правосуддя і судового процесу, то це, імовірно, привело б до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що договірні держави зобов`язались дотримуватись, коли вони ратифікували Конвенцію. Виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, повинно розглядатись як невід`ємна частина суду в розумінні статті 6 Конвенції.

З огляду на викладене, суд на підставі частини 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне встановити новий строк для подання відповідачем звіту про виконання судового рішення у цій справі.

Суд зазначає, що з огляду на особливості покладених обов`язків згідно з судовим рішенням, можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати, дію на всій території України воєнного стану, відповідач має надати звіт про виконання судового рішення у справі протягом 60 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суд зауважує, що постановлення ухвали про накладення штрафу на керівника відповідача у цій справі, яка може бути ним оскаржена, затягне виконання рішення у справі, що, відповідно не буде сприяти належному відновленню прав позивача.

Крім того, накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути застосоване за умови, що судове рішення не виконане без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

З огляду на викладене, суд залишає без задоволення клопотання позивача про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень.

Поряд з цим, суд попереджає відповідача про те, що відповідно до ч.2 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суд, серед іншого, може накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 370, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про накладення штрафу у справі №160/20070/22.

Відмовити Міністерству внутрішніх справ України у затвердженні звіту про виконання рішення суду у справі №160/20070/22.

Установити Міністерству внутрішніх справи України новий строк для подання звіту про виконання рішення суду у справі №160/20070/22.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України подати у 60-тиденний строк з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2023 в адміністративній справі №160/20070/22.

Попередити відповідача про те, що відповідно до ч.2 ст.382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суд, серед іншого, може накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили 11.11.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного її тексту шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 18.11.2024.

Суддя Н.В. Кучугурна