Справа № 200/5784/24
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року Справа№200/5784/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Стойки В.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (адреса вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36014, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 08.02.2024 № 32 про відмову в переведенні на пенсію відповідно Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 ;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу державної служби періодів робити в органах податкової служби з 15.04.1999 по 07.10.2001, з 08.04.2002 по 01.08.2006, з 02.08.2006 по 06.03.2012, з 07.03.2012 по 30.06.2013, з 01.07.2013 по 03.08.2015, з 03.08.2015 по 10.02.2016, з 10.02.2016 по 04.05.2017, з 05.05.2017 по 09.09.2019, з 10.09.2019 по 21.01.2021, з 22.01.2021 по 22.12.2023;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди робити в органах податкової служби з 15.04.1999 по 07.10.2001, з 08.04.2002 по 01.08.2006, з 02.08.2006 по 06.03.2012, з 07.03.2012 по 30.06.2013, з 01.07.2013 по 03.08.2015, з 03.08.2015 по 10.02.2016, з 10.02.2016 по 04.05.2017, з 05.05.2017 по 09.09.2019, з 10.09.2019 по 21.01.2021, з 22.01.2021 по 22.12.2023;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву від 31.01.2024 та перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону У країни «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХП, пунктів 10, 12 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-УІІІ, з урахуванням довідок від 29.01.2024 № 15/05-99-10-02, від 29.01.2024 № 14/05-99-10-02, від 29.01.2024 № 13/05-99-10-02 та здійснювати виплату такої пенсії з 31.01.2024 з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позову зазначено, що 31.01.2024 ОСОБА_1 звернулась із заявою про переведення з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Розглянувши заяву від 31.01.2024, ГУ ПФУ в Полтавській області прийняло рішення від 08.02.2024 № 32 відповідно до якого: в ході розгляду звернення виявлено, що вказана громадянка на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-УІ1 «Про державну службу» не працювала на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби та має на вказану дату 6 років 6 місяців 6 днів стажу роботи на таких посадах. Відтак Управлінням прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у переведенні на пенсію відповідно Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби; до стажу державної служби не враховано періоди роботи в державній податковій інспекції, у зв`язку з відсутністю даних про присвоєння рангу державного службовця.

Позивач, посилаючись на норми законодавства та правові позиції Верховного Суду, зазначає, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах зараховується до стажу державної служби, який дає право на набуття пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723, відтак позов підлягає задоволенню.

Ухвалою від 16.09.2024, з урахуванням ухвали від 07.11.2024 роуу, прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІУ.

31.01.2024 ОСОБА_1 звернулась із заявою про переведення з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_2 та вкладишу до трудової книжки НОМЕР_3 Позивач працював в органах податкової служби у періоди:

з 15.04.1999 по 07,10.2001 Волноваська об`єднана податкова інспекція, 19.10.1999 присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової служби 3 рангу»;

з 08.04.2002 по 01.08.2006 Волноваська об`єднана державна податкова інспекція: 03.02.2003 присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової служби 2 рангу», 03.03.2005 присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової служби 1 рангу»;

з 02.08.2006 року по 06.03.2012 року Державна податкова інспекція у Волноваському районі;

з 07.03.2012 по 30.06.2013 ДПІ у Волноваському районі Донецької області ДПС;

з 01.07.2013 по 03.08.2015 ДПІ у Волноваському районі Головного управління Міндоходів у Донецькій області, 27.12.2013 присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової та митної справи 1 рангу»;

з 03.08.2015 по 10.02.2016 ДПІ у Волноваському районі ГУ ДФС у Донецькій області;

з 10.02.2016 по 04.05.2017 Волноваська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області;

з 05.05.2017 по 09.09.2019 Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, 18.08.2017 присвоєно чергове спеціальне звання «радник податкової та митної справи III рангу»;

з 10.09.2019 по 21.01.2021 Головне управління ДПС у Донецькій області, 10.09.2019 присвоєно 6 ранг державного службовця;

з 22.01.2021 по 22.12.2023 Головне управлінця ДПС у Донецькій області як відокремлений підрозділ Державної податкової служби.

З довідки від 25.01.2024 № 1/05-99-11-02 ГУ ДПС у Донецькій області вбачається, зокрема, що за інформацією, яка міститься в Програмному комплексі «ДПС-Про» інформаційно- комунікаційної системи «Фінанси і персонал» стаж державної служби станом на 22.12.2022 - 34 роки 10 місяців 19 днів; присягу державного службовця прийнято 01.07.1994.

За правилами екстериторіальності заяву Позивача від 31.01.2024 про переведення на пенсію державного службовця розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Розглянувши заяву від 31.01.2024, ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення від 08.02.2024 № 32 відповідно до якого в ході розгляду звернення виявлено, що вказана громадянка на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-УІ1 «Про державну службу» не працювала на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби та має на вказану дату 6 років 6 місяців 6 днів стажу роботи на таких посадах.

-Управлінням прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у переведенні на пенсію відповідно Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби; до стажу державної служби не враховано періоди роботи в державній податковій інспекції, у зв`язку з відсутністю даних про присвоєння рангу державного службовця.

ГУ ПФУ в Донецькій області листом від 10.07.2024 № 0500-0202-8/70669 повідомило позивача, зокрема, про те, що за результатами розгляду наданих документів страховий стаж ОСОБА_2 врахований по 28.02.2023 та обчислений у відповідності до статті 24 Закону № 1058, склав 45 років 06 місяців, в тому числі стаж державного службовця - 06 років 06 місяців 06 днів; враховуючи означене, 08.02.2024 ГУ ПФУ в Полтавській області прийнято рішення № 32 про відмову ОСОБА_1 в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 889 у зв`язку із відсутністю необхідного стажу державного службовця.

Згідно з розрахунком стажу, зарахованими періодами до державної служби є: з 19.12.1991 по 01.08.1994 (02 роки 07 місяців 13 днів); з 02.08.1994 по 04.04.1997 (02 роки 08 місяців 03 дні); з 14.07.1998 по 13.04.1999 (00 років 09 місяців 00 днів); з 15.10.2001 по 04.04.2002 (00 років 05 місяців 20 днів).

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами статті 37 Закону України «Про Державну службу» від 16.12.1993 № 3723- XII (далі - Закон № 3723-ХП) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІУ (далі - Закон № 1058-1V), який набрав законної сили з 01.01.2004.

Абзацом 1 частини першої статті 28 Закону № 1058-1V визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

01.05.2016 набув чинності Закон України «Про державну службу» №889-У1ІІ (далі - Закон № 889-УІ1І), згідно із пунктом 2 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема. Закон України «Про державну службу» №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-УІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-УІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХП та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-Х11 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (п. 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення».

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-УП встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХП у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналіз змісту наведених правових норм дає підстави вважати, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723- XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № З723-ХІІ і розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень України» Закону №889- VIII, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-УІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІ1 лише ті особи:

1) які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, та

2) мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 308/67/17 та у рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 у зразковій справі № 822/524/18.

Вирішуючи питання щодо зарахування до стажу державної служби періодів роботи в податковій службі, слід виходить із того, що згідно із пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

В даному випадку слід керуватися «Порядком обчислення стажу державної служби», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок № 283) чинного до 01.05.2016.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 569/350/17, від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а та від 10.07.2018 у справі № 591/6970/16-а.

Згідно із пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах державної податкової служби.

Частиною сімнадцятою статті 37 Закону № 3723-ХІІ встановлено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Законом України від 04.12.1990 № 509-ХІ1 «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон № 509-ХІІ), а з 12.08.2012 - Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно із частиною п`ятою статті 15 Закону № 509-Х1І правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Статтею 6 Закону № 509-ХІІ видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Відповідно до частини сьомої статті 15 Закону № 509-ХІІ посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації. Порядок атестації визначається центральним органом державної податкової служби.

Частиною восьмою статті 15 Закону № 509-ХІІ встановлено, що посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання; головний державний радник податкової служби, державний радник податкової служби 1 рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби ПІ рангу, радник податкової служби І рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу, інспектор податкової служби І рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.

Також статтею 15 Закону № 509-ХІІ визначено, що посадові особи органів державної податкової служби не мають права займатися підприємницькою діяльністю, а також працювати за сумісництвом на підприємствах, в установах і організаціях (крім наукової та викладацької діяльності).

У постанові від 22.10.2013 у справі № 21-340а13 Верховний Суд України зазначив, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723-Х11, Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04.12.1990 № 509-Х1І дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Також, відповідно до пункту 342.4 статті 342 ПК України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Пунктом 343.1 стаття 343 ПК України встановлено:

- у редакції до Закону № 466-ІХ від 16.01.2020: посадовим особам контролюючих органів присвоюються такі спеціальні звання: головний державний радник податкової та митної справи; державний радник податкової та митної справи І рангу; державний радник податкової та митної справи II рангу; державний радник податкової та митної справи III рангу; радник податкової та митної справи І рангу; радник податкової та митної справи 11 рангу; радник податкової та митної справи 111 рангу; інспектор податкової та митної справи 1 рангу; інспектор податкової та митної справи II рангу; інспектор податкової та митної справи 111 рангу; інспектор податкової та митної справи IV рангу; молодщий інспектор податкової та митної справи;

-у редакції Закону № 466-ІХ від 16.01.2020: посадовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій присвоюються такі спеціальні звання: головний державний радник податкової служби; державний радник податкової служби І рангу; державний радник податкової служби II рангу; державний радник податкової служби 111 рангу; радник податкової служби І рангу; радник податкової служби II рангу; радник податкової служби III рангу; інспектор податкової служби І рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу; інспектор податкової служби IV рангу; молодщий інспектор податкової служби.

Згідно із абзацом першим пункту 344.1 статті 344 ПК України:

у редакції до Закону № 1797-УІ1І від 21.12.2016: пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу»;

у редакції Закону № 1797-УПІ від 21.12.2016: пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом (абзац другий пункту 344.1 статті 344 ПІ

Крім того, звертаємо увагу, що процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати визначено «Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 839 (далі - Порядок № 839) (постанова втратила чинність у частині, що стосується присвоєння спеціальних звань посадовим особам митних органів згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 501).

Згідно із пунктом 9 Порядку № 839 посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.

Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.

За приписами пункту З Порядку № 839 до строку перебування у спеціальному званні зараховується період роботи в органах доходів і зборів у спеціальному званні (ранзі державного службовця), а також строк перебування у спеціальному званні (ранзі державного службовця) посадових осіб державної податкової та державної митної служби, крім посадових осіб, яким у період роботи в органах доходів і зборів спеціальне звання було присвоєно достроково.

Постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2016 «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» (далі - Постанова № 306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1- 10.

Наведені норми підтверджують, що посадові особи контролюючих органів, в цьому випадку митного органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.

Відтак, спеціальні звання посадових осіб контролюючих органів - прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Постановою № 306.

З урахуванням викладеного, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах зараховується до стажу державної служби служби, який дає право на набуття пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХП.

У постановах від 19.06.2018 у справі № 465/7218/16а, від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а Верховний Суд дійшов висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

На підставі зазначеного суд вважає, що періоди робити позивача в органах податкової служби з 15.04.1999 по 07.10.2001, з 08.04.2002 по 01.08.2006, з 02.08.2006 по 06.03.2012, з 07.03.2012 по 30.06.2013, з 01.07.2013 по 03.08.2015, з 03.08.2015 по 10.02.2016, з 10.02.2016 по 04.05.2017, з 05.05.2017 по 09.09.2019, з 10.09.2019 по 21.01.2021, з 22.01.2021 по 22.12.2023 є такими, що відносяться до стажу державної служби, а тому приходить до висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 08.02.2024 № 32 про відмову в переведенні на пенсію відповідно Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 ; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди робити в органах податкової служби з 15.04.1999 по 07.10.2001, з 08.04.2002 по 01.08.2006, з 02.08.2006 по 06.03.2012, з 07.03.2012 по 30.06.2013, з 01.07.2013 по 03.08.2015, з 03.08.2015 по 10.02.2016, з 10.02.2016 по 04.05.2017, з 05.05.2017 по 09.09.2019, з 10.09.2019 по 21.01.2021, з 22.01.2021 по 22.12.2023; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву від 31.01.2024 та перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону У країни «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХП, пунктів 10, 12 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-УІІІ, з урахуванням довідок від 29.01.2024 № 15/05-99-10-02, від 29.01.2024 № 14/05-99-10-02, від 29.01.2024 № 13/05-99-10-02 та здійснювати виплату такої пенсії з 31.01.2024 з урахуванням раніше проведених виплат.

При цьому суд вважає обраний спосіб захисту прав позивача належним та достатнім в розумінні КАС України.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог саме у вказаний вище спосіб.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи вказане, суд вважає за належне стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2422, 40грн.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (адреса вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36014, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 08.02.2024 № 32 про відмову в переведенні на пенсію відповідно Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди робити в органах податкової служби з 15.04.1999 по 07.10.2001, з 08.04.2002 по 01.08.2006, з 02.08.2006 по 06.03.2012, з 07.03.2012 по 30.06.2013, з 01.07.2013 по 03.08.2015, з 03.08.2015 по 10.02.2016, з 10.02.2016 по 04.05.2017, з 05.05.2017 по 09.09.2019, з 10.09.2019 по 21.01.2021, з 22.01.2021 по 22.12.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву від 31.01.2024 та перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону У країни «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХП, пунктів 10, 12 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-УІІІ, з урахуванням довідок від 29.01.2024 № 15/05-99-10-02, від 29.01.2024 № 14/05-99-10-02, від 29.01.2024 № 13/05-99-10-02 та здійснювати виплату такої пенсії з 31.01.2024 з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (адреса вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36014, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (адреса вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36014, ) судовий збір в розмірі 2422 грн. 40коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів.

Суддя В.В. Стойка