Справа № 140/8808/24
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

15 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 140/8808/24 пров. № А/857/29376/24
Суддя Восьмого апеляційного адміністративного суду Сеник Р. П., перевіривши в електронній формі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року у справі № 140/8808/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дії та бездіяльності протиправними.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Однак, апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановленим статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до неї не додано документа про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначені Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу станом на 01 січня 2024 року становить 3028 грн.

Розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Адміністративний позов в даній справі містить одну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, розмір судового збору який підлягав сплаті при поданні позовної заяви становить 1211,20 грн. Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Перевіривши матеріали апеляційної скарги суддя встановив, що її подано в електронній формі через підсистему «Електронний суд», а тому при обрахунку суми судового збору застосовується коефіцієнт 0,8.

Враховуючи наведене, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 1453,44 грн.

Вказаний недолік апеляційної скарги необхідно усунути шляхом надіслання до Восьмого апеляційного адміністративного суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1453,44 грн. за наступними реквізитами «Отримувач - ГУК Львiв/Галицький р-н/22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) 38008294; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); рахунок отримувача UA1013952; код класифікації доходів бюджету 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); призначення платежу *;101; код платника; судовий збір; № справи; Восьмий апеляційний адміністративний суд».

Слід зазначити, що казана скарга містить клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обгрунтування цього клопотання апелянт вказав, що перебуває у складному матеріальному становищі та пенсія для нього є єдиним джерелом доходу, у якій йому відмовлено. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивач під час військових дій у м. Маріуполь залишився без домівки, на теперішній час залишився без роботи та побутових речей.

На підтвердження свого скрутного матеріального становища надав відомості про доходи за період 3 кварталу 2023 року по 4 квартал 2024 року.

Розглядаючи відповідне клопотання слід зазначити таке.

Положеннями частини першої ст. 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За правилами частини другої ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини другої ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст .8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Слід зазначити, що за нормами вищевказаної статті, суд може звільнити особу від сплати судового збору, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний, тобто у даному випадку - 2023 рік.

З аналізу наведених положень слідує, що законодавцем чітко визначено умови за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зокрема, коли розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Вищевказані статті встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Згідно позиції, яка була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 13.02.2018 у справі № 800/533/17 такими доказами можуть слугувати, зокрема, довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

Суддя також виходить з того, саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Суддя зважає на повідомлені апелянтом обставини щодо втрати роботи, домівки та побутових речей, а також на долучені до матеріалів апеляційної скарги відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого/перерахованого податку та військового збору від 09.11.2024 за період 3 квартал 2023 року по 4 квартал 2024 року, однак зазначає, що такі не містять відомостей про розмір річного доходу за 2023 рік в повному обсязі.

За таких обставин, можливість визначити чи перевищує розмір судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік - відсутня.

Таким чином, клопотання про звільнення апелянта від сплати судового збору за подання апеляційної скарги станом на момент постановлення цієї ухвали задоволенню не підлягає.

Своєю чергою, апелянту слід роз`яснити, що він не позбавлений права повторно звернутися до суду із такою заявою в межах строків залишення позовної заяви без руху з наданням відповідних доказів, якими підтверджуватимуться відповідні підстави (наприклад, довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік, довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого/перерахованого податку та військового збору тощо (попередній календарний рік - 2023)).

За таких обставин, відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення вказаного недоліку.

Також слід роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі неусунення вказаного недоліку апеляційної скарги у встановлений строк, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України така буде їй повернута.

Керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року у справі № 140/8808/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дії та бездіяльності протиправними залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги: або оригіналу документа про сплату судового збору у відповідному розмірі, або клопотання про звільнення від сплати судового збору з наданням доказів, які підтверджують відповідні підстави та обставини.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяР. П. Сеник