Справа № 380/18656/23
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 380/18656/23 пров. № А/857/13533/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання до вчинення дій,

суддя (судді) в суді першої інстанції Сидор Н.Т.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 20 травня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

09 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову та уточнення позовних вимог, просив: визнати протиправним та скасувати п. 1 Наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 17 липня 2023 року № 2521 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни» в частині застосування до начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції та встановлення йому щомісячної премії за липень місяць 2023 року у розмірі 1% грошового забезпечення; визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 01 серпня 2023 року № 321о/с «Про особовий склад» в частині звільнення з 01 серпня 2023 року зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України); поновити його на службі в поліції на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області з 02 серпня 2023 року; стягнути на його користь середній заробіток (середнє грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу без утримання податків та інших обов`язкових платежів, починаючи з 02 серпня 2023 року по день прийняття судом рішення про поновлення на посаді, виходячи із його середньоденного грошового забезпечення на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області за червень-липень 2023 року в сумі 958 гривень 67 коп.; рішення суду в частині поновлення його на службі в поліції на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області з 02 серпня 2023 року допустити до негайного виконання; рішення суду в частині стягнення на його користь середнього заробітку (середнього грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу без утримання податків та інших обов`язкових платежів, починаючи з 02 серпня 2023 року по день прийняття судом рішення про поновлення на посаді, виходячи із його середньоденного грошового забезпечення на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області за червень-липень 2023 року в сумі 958 гривень 67 коп., у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання; стягнути на його користь недонараховану та недоплачену йому частину премії за липень 2023 року в сумі 19 485 гривень 70 коп.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до п. 1 Наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 17 липня 2023 року № 2521 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни» (далі Наказ № 2521) за нібито грубе порушення службової дисципліни до нього застосовано дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції та встановлено визначену згідно рекомендованих розмірів грошового забезпечення щомісячну премію у розмірі 1% за липень 2023 року. Вважає, що Наказ № 2521 не відповідає вимогам щодо законності та вмотивованості, є необґрунтованим та протиправним. Вказує, що висновок службового розслідування від 14 липня 2023 року, а також Наказ № 2521 містять лише повний скопійований виклад повідомлення про підозру від 07 липня 2023 року, яка була йому вручена в рамках досудового розслідування кримінального провадження ЄРДР № 0000159 від 26 квітня 2023 року. Наголошує, що інших фактів, які б дійсно свідчили про вчинення ним якого-небудь дисциплінарного проступку, у висновку службового розслідування від 14 липня 2023 року, а також в мотивувальній частині оскаржуваного Наказу № 2521 не зазначено. Вважає, що дисциплінарна комісія всупереч п. 1 Розділу V «Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією» Порядку № 893 не сприяла своєчасному, повному та об`єктивному з`ясуванню всіх обставин цієї справи. Також звертає увагу, що у висновку службового розслідування від 14 липня 2023 року, а також в мотивувальній частині оскаржуваного Наказу № 2521 вказано, що він нібито грубо порушив службову дисципліну, зокрема, вимоги підпунктів 1.1, 1.2 та 1.6 пункту 1, підпункту 4.1 пункту 4 наказу ГУНП у Львівській області від 27 квітня 2023 року № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування». При цьому, вказує, що такий наказ не доводився йому до відома, з таким наказом його ніхто не ознайомлював, про існування такого наказу йому не було відомо, а тому він не міг порушити вимоги вказаного наказу. Зауважує, що у висновку службового розслідування від 14 липня 2023 року, а також в мотивувальній частині оскаржуваного Наказу № 2521 вказано, що капітан поліції ОСОБА_1 нібито в порушення вимог підпункту 1.6 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27 квітня 2023 року № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» нібито не вжив заходів для інформування безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його прибуття 11 липня 2023 року до підрозділу для подальшого несення служби. Наголошує, що не міг і не повинен був прибувати 11 липня 2023 року у свій підрозділ, адже станом на 11 липня 2023 року вже був відстороненим від посади, а також перебував під запобіжним заходом у вигляді застави із покладеним обов`язком не відлучатися із населеного пункту ( АДРЕСА_1 ), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду відповідно до ухвали слідчого судді. Також зазначає, що у висновку службового розслідування від 14 липня 2023 року, а також в мотивувальній частині оскаржуваного Наказу № 2521 вказано, що він в ході проведення службового розслідування відмовився від надання пояснень, а також на повторний виклик для надання пояснень не прибув, чим нібито не сприяв проведенню службового розслідування та нібито перешкоджав його проведенню. Наголошує, що такі твердження, що він не надав пояснення в ході службового розслідування не слід брати до уваги, оскільки надання таких пояснень є правом, а не обов`язком особи. Звертає увагу, що твердження негативного характеру стосовно нього, викладені у висновку службового розслідування від 14 липня 2023 року, а також в мотивувальній частині оскаржуваного Наказу № 2521 не узгоджуються та суперечать службовій характеристиці, датованій липнем 2023 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в ході розгляду справи не встановлено порушення відповідачем порядку та строків проведення службового розслідування. Суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідач виконав покладений на нього обов`язок доказування щодо правомірності оскаржуваного у цій справі наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Склад дисциплінарного проступку позивача полягає у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Факт затримання позивача через можливе вчинення ним кримінального правопорушення сам по собі підриває авторитет і довіру до поліції як органу, який покликаний захищати життя, здоров`я громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. Також, як слідує з матеріалів службового розслідування, подія затримання позивача отримала великий суспільний резонанс через велику кількість публікацій у засобах масової інформації та інтернет-виданнях. Відповідач, провівши службове розслідування, встановив, що вчинені капітаном поліції ОСОБА_1 дії свідчать про те, що останній, замість безумовного виконання закріплених законами перед поліцією завдань, їх грубо проігнорував, своїм вчинком дискредитував та підірвав авторитет поліції. Таким чином, відповідач, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення, врахував тяжкість дисциплінарного проступку, вчиненого позивачем, обставини цього проступку та тяжкість наслідків вчиненого проступку. Підставою для притягнення позивача до відповідальності стало не вчинення злочину, а порушення позивачем службової дисципліни. При цьому наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених п. 6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни. При цьому суд першої інстанції зауважив, що згідно з висновком службового розслідування в діях позивача не встановлено ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Водночас за результатами службового розслідування зроблено правомірний висновок що факт, задокументований у підозрі про вчинення злочину, є порушенням норм Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного Статуту, Присяги поліцейського, що, зокрема, стало підставою звільнення позивача з посади. Затримання поліцейського за обставин підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, суспільний резонанс такої події, тяжкі наслідки такої події, що виявилися у шкоді для авторитету поліції, стали наслідком недисциплінованості позивача на службі та порушення ним професійної етики. На переконання суду першої інстанції, відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що дискредитує звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина позивача у грубому порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому спірні накази є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у Національній поліції є співмірним до вчиненого проступку. Оскільки позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, тому на підставі п. 3.4 Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області, відповідачем правомірно зменшено розмір премії позивача за липень місяць 2023 року. Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що дисциплінарна комісія всупереч п. 1 Розділу V «Проведення службового розслідування дисциплінарною комісією» Порядку № 893 не сприяла своєчасному, повному та об`єктивному з`ясуванню всіх обставин даної справи. Вказує, що інших обставин, аніж ті, що викладені в Повідомленні про підозру від 07 липня 2023 року та ухвалах слідчого судді про застосування відносно нього запобіжного заходу та про відсторонення його від посади, які б дійсно свідчили про ним саме корупційного дисциплінарного проступку, який полягав би саме у вимаганні ним та отриманні неправомірної вигоди, у Висновку службового розслідування від 14 липня 2023 року та в оскаржуваному Наказі № 2521 не зазначено. Зауважує, що самі по собі повідомлення про підозру та ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу і відсторонення від посади не можуть слугувати єдиним джерелом доказів з метою встановлення тих чи інших обставин під час службового розслідування дисциплінарного проступку. Вказує, що на даний час відсутній будь-який обвинувальний вирок суду, який би встановлював факти вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України, щодо вчинення яких йому було повідомлено про підозру в рамках кримінального провадження ЄРДР № 0000159 від 26 квітня 2023 року. Вважає, що дисциплінарна комісія, встановлюючи наявність в його діях ознак складу корупційного дисциплінарного проступку, що по своїй суті та за змістом містять ознаки корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, вийшла за межі своїх повноважень та безпідставно перебрала на себе повноваження органу досудового розслідування, прокуратури та суду. Вказує, що висновок службового розслідування від 14 липня 2023 року, а також Наказ № 2521 містять лише повний скопійований виклад повідомлення про підозру від 07 липня 2023 року, яка була йому вручена в рамках досудового розслідування кримінального провадження ЄРДР № 0000159 від 26 квітня 2023 року. Вказує, що нібито встановлені інші факти порушень з його боку відображені виключно у висновку службового розслідування від 14 липня 2023 року. Крім цього наголошує, що службовим розслідуванням не встановлено, які саме негативні наслідки настали внаслідок описаних фактів.

Представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог. Вказує, що дії позивача як працівника поліції, встановлені службовим розслідуванням, безумовно призвели до підриву авторитету і довіри до поліції як органу державної влади, формування негативної думки у населення про поліцію та дискредитації звання працівника поліції, що, відповідно, свідчить про особисту недисциплінованість, тим паче вказана подія відбулася в умовах воєнного стану, а також про недотримання позивачем вимог законодавства, порушення Присяги працівника поліції, що є неприпустимим.

У разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів (п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 17 липня 2023 року № 2521 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни» за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог статей 19, 68 Конституції України, статей 22, 38 Закону України «Про запобігання корупції», частин першої та другої статті 18, статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої, підпунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337 VIII, абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу IV, абзацу 1 частини третьої, абзацу 2 частини 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 6 Розділу ІІ «Порядку введення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 року за № 223/33194, підпунктів 1.1, 1.2 та 1.6 пункту 1, підпункту 4.1 пункту 4 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» та своїх функціональних обов`язків, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано до начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 (0062921) дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції та відповідно до пункту 3.2 розділу 3 Положення №37 «Про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області» встановлено визначену згідно рекомендованих розмірів грошового забезпечення щомісячну премію у розмірі 1% за липень місяць 2023 року (т.1, а.с.46-49).

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 01 серпня 2023 року № 321 о/с «Про особовий склад» відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції ОСОБА_1 (0062921), начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУНП, з 01 серпня 2023 року, виплативши компенсацію за невикористану відпустку за фактично відпрацьований час у 2023 році, тривалістю 17 діб основної відпустки та 06 діб додаткової відпустки. Стаж служби в поліції при звільненні у календарному обчисленні становить: 15 років 04 місяців 27 днів. Сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 2246,90 грн. Підстава: наказ ГУНП від 17.07.2023 № 2521, довідка про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк (носіння) експлуатації, яких не закінчився від 01.08.2023 № 494 (т.1, а.с.43).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 5 Закону № 580-VIII встановлено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 7 Закону № 580-VIII службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об`єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об`єднань та інших юридичних осіб; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані зі службою; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють; берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

Згідно із ст. 12 Закону № 580-VIII на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Статтею 14 Закону № 580-VIII передбачено, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно із ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

При цьому, колегія суддів зазначає, що Закон № 580-VIII не встановлює необхідність послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого. Отже, виходячи з фактичних обставин скоєного проступку, особи порушника та виходячи із обставин справи, до особи може застосуватися найбільш суворе стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту, засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку є дисциплінарне стягнення.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (ст. 15 Дисциплінарного статуту).

Згідно зі ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Колегія суддів зауважує, що в ході розгляду справи не встановлено порушення відповідачем порядку та строків проведення службового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно із ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також підривають авторитет Національної поліції України (пункти 1, 2, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно зі статтею 38 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Відповідно до пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179 (далі Правила етичної поведінки), ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно до абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

Пунктом 3 розділу ІV Правил етичної поведінки передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Відповідно до абзацу 1 ч. 3, абзацу 2 ч. 4 розділу V Правил етичної поведінки керівник органу (підрозділу) поліції повинен бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих. Керівник органу (підрозділу) поліції не має права використовувати службове становище в особистих інтересах або інтересах третіх осіб;

Згідно з п. 6 розділу 2 Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2019 року № 100, поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції «102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Відповідно до пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27 квітня 2023 року № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» кожному поліцейському органів та підрозділів ГУНП у Львівській області:

- професійно виконувати службові обов`язки, в т.ч. передбачені ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, а також вимоги посадових інструкцій (функціональних обов`язків) згідно займаної посади. Діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- неухильно дотримуватись Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції», зокрема вимог статей 37-44 Розділу VI Закону України «Про запобігання корупції»;

- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з пунктом 4 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» керівникам структурних підрозділів апарату ГУНП: (міжрегіональних підрозділів (за згодою)), стройових підрозділів, районних управлінь, районних відділів, відділів, відділень ГУНП усіх рівнів, що займають посади в органах та підрозділів (в т.ч. відокремлених, територіальних) Головного управління:

- забезпечити неухильне виконання вимог «Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VII, зокрема в частині контролю за дотриманням підлеглими службової дисципліни, аналізу її стану та об`єктивної доповіді керівництву, проведення профілактичної роботи із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, а у разі їх виявлення вжиття заходів для припинення такого та застосування дисциплінарного стягнення чи порушення клопотання перед уповноваженим керівником.

Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частини 1 розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС № 893 від 07 листопада 2018 року, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частинами 1-3 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.

Частинами 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За приписами статті 21 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується (стаття 22 Дисциплінарного статуту).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що законодавець чітко визначив, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення таким поліцейським дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Службова дисципліна в органах поліції досягається дотриманням поліцейськими Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а також неупередженим, гідним та сумлінним виконанням поліцейськими своїх обов`язків та утриманням від вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

Проаналізувавши вищезазначені правові норми, колегія суддів зауважує, що дисциплінарне стягнення може бути накладено лише у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини поліцейського та застосоване не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку, а обраний вид стягнення має бути співмірним з дисциплінарним проступком, тобто враховувати його тяжкість та вину поліцейського, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби.

Із матеріалів справи слідує, що підставами для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугували висновки службового розслідування про грубе порушення позивачем службової дисципліни, зокрема вимог статей 19, 68 Конституції України, статей 22, 38 Закону України «Про запобігання корупції», частин першої та другої статті 18, статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої, підпунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337 VIII, абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу IV, абзацу 1 частини третьої, абзацу 2 частини 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, пункту 6 Розділу ІІ «Порядку введення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» затвердженого наказом МВС України від 08 лютого 2019 року №100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 року за № 223/33194, підпунктів 1.1, 1.2 та 1.6 пункту 1, підпункту 4.1 пункту 4 наказу ГУНП у Львівській області від 27 квітня 2023 року № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» та своїх функціональних обов`язків.

Із матеріалів службового розслідування судом першої інстанції встановлено наступне:

« 06 липня 2023 року до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ГУНП) надійшло повідомлення про те, що цього ж дня працівниками ЛУ ДВБ та ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, в рамках кримінального провадження № 0000159, розпочатого 26.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, затримано начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (Кам`янка Бузька) Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області (далі - ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП) капітана поліції ОСОБА_1 .

У ході службового розслідування скеровано запит директору Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, з метою отримання копії повідомлення про підозру начальнику СРПП відділення поліції № 1 ЛРУП № 1 ГУНП капітану поліції ОСОБА_1 в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000159, розпочатому 26.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також копію ухвали про обрання останньому запобіжного заходу, копію ухвали про відсторонення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків, а також за наявності інших документів, котрі можуть мати значення для об`єктивного проведення службового розслідування. (вих. № 690/67/01-2023 від 07.07.2023).

10.07.2023 до ГУНП надійшов лист та матеріали щодо запитуваної інформації (вх. № 12-11-23823вих-23 від 08.07.2023), зокрема: копія ухвали про відсторонення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків, а також копія повідомлення про підозру.

Із змісту вказаного листа від 08.07.2023 встановлено, що: «…Слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000159 від 26.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 , будучи працівником правоохоронного органу - начальником сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, маючи спеціальне звання капітана поліції, у порушення вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України; ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. ст. 18, 19, пунктів 1, 3, 5, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію»; пунктів 1, 2, 3, 6, ст. 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України № 2337-VIII від 15.03.2018; розділів 2, 4, 5 Посадової інструкції, затвердженої начальником відділення поліції № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області від 28.03.2023; п. п. 1, 2, 11 розділу І, п. 1 розділу II Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27.04.2020 № 357; ст. 1 Розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016, ст. ст. З, 22, 24, 65 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел на власне незаконне збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, 05.06.2023 вимагав та отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 300 доларів США (згідно курсу НБУ складає 10970,58 гривень) за не здійснення зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 та не складання відносно нього постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за керуванням транспортним засобом без посвідчення водія на території зони обслуговування відділення поліції № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області.

У подальшому, 06.07.2023 ОСОБА_1 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел на власне незаконне збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів повторно вимагав та отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1000 доларів США (згідно курсу НБУ складає 36568,6 гривень), за попередні та поточний місяці, за не здійснення зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 та не складанні відносно нього постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за керуванням транспортним засобом без посвідчення водія на території зони обслуговування відділення поліції № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області.

06.07.2023 слідчим у порядку ст. 208 КПК України затримано начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

07.07.2023 слідчим у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

08.07.2023 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова до підозрюваного ОСОБА_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Львівській установі виконання покарань № 19 Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08.07.2023 підозрюваного ОСОБА_1 відсторонено від посади начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, строком на 2 місяці…».

Під час службового розслідування з метою забезпечення повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин події, у ході службового розслідування були опитані начальник відділення поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_3 , заступник начальника відділення поліції №1 з превентивної діяльності Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_4 , заступник начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_5 , старший інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП 3 Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , начальник сектору превенції відділення поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_7 , старший інспектор черговий чергової частини відділення поліції № 1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області сержант поліції ОСОБА_8 , помічник чергової частини відділення поліції № 1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області сержант поліції ОСОБА_9 , старший інспектор СКЗ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_10 , начальник СРПП Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_11 , начальник відділу превенції Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_12 . Зокрема з вказаних пояснень встановлено, що на нарадах та інструктажах працівникам та керівникам доводяться вимоги антикорупційного законодавства, зокрема недопущення фактів отримання неправомірної вигоди, тощо, а також питання щодо дотримання службової дисципліни в робочий та позаробочий час.

Як встановлено із службового розслідування, ОСОБА_1 від наданих пояснень у відповідності до ст. 63 Конституції України відмовився.

Крім того, в ході службового розслідування встановлено наступне:

«Під час проведення службового розслідування вивчено стан службової діяльності СРПП ВнП №1 ЛРУП № 1 ГУНП та встановлено, що упродовж поточного року працівниками СРПП вказаного підрозділу виявлено та розкрито 35 злочинів (12 правопорушень та 23 проступки), виявлено 3244 адміністративних правопорушення, в тому числі 143 факти керування транспортними засобами в стані сп`яніння, з яких 64 матеріали розглянуто в суді (накладено стягнення 45, закрито на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події та складу адміністративного правопорушення 9).

Журнал «Прийому видачі портативних відеореєстраторів» заведений та ведеться, однак інформація, внесена до вказаного журналу, не відповідає дійсності. Так, відповідно до наказу ВнП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП від 16.03.2023 № 70 «Про призначення відповідальних за порядок експлуатації цифрових нагрудних відеокамер, станції заряджання та копіювання даних з нагрудних відеокамер ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП» внесено некоректні відомості, а саме про користування нагрудними бодікамерами типу «CammPro 1826R2.3/32» та «GRAND X», оскільки з квітня 2023 року працівники вказаного підрозділу у своїй службовій діяльності користуються портативними відеореєстраторами типу «EH22B» та блок-станцією для їх заряджання та скачування відеозаписів цього ж типу. Разом з тим, відповідно до п. 2 цього наказу загальний контроль за дотриманням порядку застосування портативних відеореєстраторів покладено на начальника СРПП ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 .

Звіркою відеозаписів з портативних відеореєстраторів встановлено, що відсутні відеозаписи з портативних відеореєстраторів, на яких зафіксовані відпрацювання повідомлень по лінії « 102» та виконання службових завдань. А також наявні лише часткові відеозаписи оформлення адміністративних правопорушень, тобто не забезпечено ведення безперервної відеозйомки. Наведене свідчить про те, що керівництвом СРПП вказаного підрозділу, зокрема начальником СРПП ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП капітаном поліції ОСОБА_13 , контроль за дотриманням підлеглими вимог п. 5 розділу ІІ, п.п. 2 п. 1, п. 2 розділу VIІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018№ 1026 не здійснюється.

Окрім цього, встановлено, що контрольно-наглядові справи, зокрема щодо «Організації дорожнього руху», «Дорожньо-транспортних пригод», приладу «Драгер», по доведенню наказів (доручень, службових телеграм), ведуться неналежним чином. Журнал видачі та прийому алкотестерів «Драгер» та наказ про закріплення відповідальних осіб потребують заміни. Так, у КНС «БДР» відсутні копії відомостей про виконання службових завдань, копії адміністративних матеріалів, які складаються працівниками під час їх відпрацювань. У КНС «ДТП» відсутні аналізи ДТП та інформація щодо розшукових ДТП. У КНС «ОДР» відсутня інформація про залізничні переїзди, щодо всіх пасажирських перевізників, які зареєстровані на території обслуговування, про місця відстою великовагових та великогабаритних транспортних засобів, а також відсутні контактні номери телефонів комунальних служб, балансоутримувачів доріг та підрядних організацій.

Здійснивши перевірку якості складання постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі постанова), зокрема тих, які були складені начальником СРПП ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області капітаном поліції Андрієм Мерцяком, встановлено ряд недоліків. Зокрема в постанові серії БАВ № 337733 від 30.05.2023 за ч. 1 ст. 122 КУпАП допущені виправлення, не вказано пункту порушення ПДР, відсутні відомості в п. 7 «До постанови додаються» та відсутній підпис про отримання копії матеріалів. В п. 7 «До постанови додаються» постанови серії БАВ № 337732 від 29.03.2023 за ч. 1 ст.122 КУпАП, відсутні будь-які відомості та внесені невірні відомості у п. 2 «Місце розгляду справи» та п. 3 «посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові особи, яка розглядає справу». У п. 4 (серія (за наявності) та номер документа, що посвідчує особу) постанови серії БАВ № 337731 від 16.03.2023 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відсутні будь-які відомості про наявність посвідчення водія, що підтверджує право керування вказаним у постанові транспортним засобом.

Слід зазначити, що 14.03.2023 працівниками ВОДГР УПД ГУНП вже здійснювалась перевірка службової діяльності СРПП ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП та в доповідній записці про результати перевірки було наголошено на окремих недоліках (зокрема недотримання вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, та КУпАП), а також на неналежному контролі зі сторони керівництва СРПП ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП. Доповідну записку було скеровано в ЛРУП № 1 ГУНП, а вказану інформацію заслухано на оперативній нараді при т.в.о. заступника начальника ЛРУП № 1 ГУНП майора поліції ОСОБА_14 (протокол № 19 від 14.04.2023). Враховуючи це, можна зробити висновок, що інформацію, вказану у доповідній записці та заслухану на оперативній нараді (протокол ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області від 14.04.2023 №19) керівництвом СРПП ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області до відома взято не було, жодних пропозицій та заходів для попередження вчинення вказаних порушень в майбутньому не вживалось. Як наслідок, вищевказані порушення продовжували допускатись працівниками СРПП підрозділу і надалі. Наведене свідчить про самоусунення керівного складу сектору реагування патрульної поліції, зокрема капітана поліції ОСОБА_1 , від виконання своїх безпосередніх обов`язків, зокрема щодо забезпечення належної організації діяльності ввіреного йому підрозділу та неналежному контролі за дотриманням службової дисципліни.

Перевіривши стан реагування на заяви та повідомлення громадян у червні 2023 року (матеріали ЄО № 2500 від 28.06.2023, № 2343 від 18.06.2023, № 2237 від 11.06.2023, № 2288 від 15.06.2023, № 2393 від 21.06.2023), встановлено факти завчасного проставляння відмітки про прибуття на місце події та відсутності відомостей про «Дію» та «Річ» у всіх електронних рапортах, що свідчить про порушення вимог п.п. 1, 2 п. 1, п.п. 1, 2 п. 2, п. 7 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357.

Як порушення слід зазначити і те, що у електронних рапортах по виконанню службових завдань картка № 101697102, № 101233249, № 101354653, № 101653600, № 101442645, № 101195072 та № 101051633 проставлялися завчасні відмітки про прибуття на місце події, відсутні відомості про «Дію», «Річ», «Особа», що свідчить про їх формальне виконання. Аналогічні порушення присутні практично у всіх електронних рапортах по виконанню службових завдань.

Відтак за результатами вивчення стану службової діяльності СРПП ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП встановлено, що начальник СРПП ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП капітан поліції ОСОБА_1 унаслідок особистої безвідповідальності, самоусунення від виконання службових обов`язків, повного ігнорування вказівок керівництва допустив ряд порушень службової дисципліни, які носять системний характер, а саме: порушення вимог розділу 2 Посадових інструкцій, затверджених начальником ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП Святославом Задерецьким (вих. № 2491 від 28.03.2023), вказівок керівництва, зокрема заходів, визначених на оперативних нарадах (протоколи № 1 від 02.01.2023, № 6 від 30.01.2023, № 10 від 13.02.2023, № 16 від 03.03.2023, № 30 від 12.05.2023 та № 31 від 19.05.2023), п. 8 розділу ХІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, ст. 283 КУпАП, п. 5 розділу ІІ, п.п. 2 п. 1, п. 2 розділу VIІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, пп. 4, 6, 13 ч. 3 ст. 1, пп. 4, 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, та пп.1, 4, 9 п. 2 розділу ХІ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357.»

Щодо наведених порушень, то такі стороною позивача не спростовуються жодними доказами. Натомість, в апеляційній скарзі позивач стверджує, що відповідачем не встановлено та не відображено, які саме негативні наслідки настали внаслідок таких порушень.

Колегія суддів зазначає, що зазначені вище порушення слід оцінювати через призму завдань та обов`язків ОСОБА_1 , які визначені, зокрема, у посадовій інструкції начальника сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, відповідно до якої:

«Начальник СРПП Відділення поліції № 1 ЛРУП №1 ГУНП в повсякденні діяльності зобов`язаний дотримуватись вимог антикорупційного законодавства, в тому числі правил етичної поведінки визначених Законом України «Про Національну поліцію України», Законом України «Про запобігання корупції», наказу ГУНП у Львівській області № 22 від 12.03.2016 р. «Про затвердження Тимчасового положення про відділ, відділення поліції в галонах, містах Львівської області» та іншими нормативними актами.

Начальник СРПП:

1. Організовує роботу сектору, забезпечує якісне та ефективне виконання покладених на нього завдань і функцій. Вносить пропозиції керівництву підрозділу поліції, В(С)РПП РУ(В)П щодо призначення, звільнення, заохочення та накладання стягнень на працівників сектору.

2. На підставі затверджених в установленому порядку щотижневих графіків чергувань поліцейських СРПП, що заступають у складі нарядів поліції, здійснює розстановку працівників СРПП.

3. Щодня, до заступання на службу СРПП, забезпечує внесення до системи ІПНП перевірені відомості про СРПП, які будуть чергувати.

4. Забезпечує своєчасне і якісне виконання працівниками функціональних обов`язків і запланованих заходів.

5. Забезпечує ефективне виконання покладених на підрозділ завдань та функцій щодо ефективності виконання роботи у сфері превенції правопорушень, співпраці з населенням та громадськими формуваннями в забезпеченні правопорядку.

6. Здійснює заходи щодо зміцнення кадрового та професійного складу поліцейських СРПП, забезпечує дотримання дисципліни і законності.

7. Здійснює підготовку поліцейських СРПП до несення служби, приймає участь в інструктажах, доводить стан оперативної обстановки на території обслуговування, а також вимоги щодо дотримання дисципліни та законності, професійної етики, правил особистої безпеки, додержання, єдиного однострою поліцейських.

8. Підтримує в постійній готовності сили і засоби до реагування на правопорушення події, зв`язок із залученими до патрулювання СРПП, контролює їх роботу з виконання поставлених завдань щодо організації реагування на правопорушення або події та своєчасного прибуття СРПП на місця подій.

9. Здійснює постійний контроль та є відповідальним за дотримання особовим складом транспортної дисципліни, правильністю використання транспортних засобів, дбайливе ставлення до них, порядок ведення відповідної документації.

10. Забезпечує підготовку матеріалів для розгляду на оперативних нарадах при керівництві районного управління (відділу) поліції, УПД, ПУНП щодо стану організації роботи груп реагування патрульної поліції та сектору в цілому.

11. Організовує розгляд в межах-компетенції заяв, скарг та пропозицій громадян щодо діяльності СРПП.

12. Користується базами даних автоматизованих інформаційно-пошукових систем МВС та Національної поліції.

13. Створює в системі ІПНП службові завдання превентивного характеру СРПП. В межах компетенції контролює їх виконання.

14. Взаємодіє з сектором адміністративної практики РУ(В)П забезпечення поліцейських СРПП необхідними бланками матеріалів про адміністративні правопорушення.

15. Сприяє в межах своїх повноважень забезпеченню реалізації єдиної державної політики, спрямованої на досягнення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків.

16. Дотримується в межах компетенції, принципу забезпечення рівних прав можливостей жінок і чоловіків у своїй діяльності.

17. Забезпечує, в межах компетенції, виконання нормовано - правових актів з питань дотримання рівних прав та можливостей жінок та чоловіків, запобігання та протидії дискримінації за ознакою статі і сексуальним домаганням.

18. Начальник СРПП в повсякденній діяльності зобов`язаний дотримуватись вимог антикорупційного законодавства, в тому числі етичної поведінки, заборон та обмежень, визначених Законом України «Про запобігання корупції», наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 та іншими нормативними актами, а також внутрішнього розпорядку.

Проаналізувавши посадову інструкцію начальника сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області, колегія суддів зауважує, що в основі завдань та обов`язків начальника сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області поставлено організацію, забезпечення якісного і ефективного виконання працівниками сектору їх функціональних обов`язків, здійснення постійного контролю за виконанням поставлених завдань та запланованих заходів тощо.

Покликання скаржника на те, що інші наведені порушення відображені лише у висновку службового розслідування, а у спірному наказі про застосування дисциплінарного стягнення не відображені, не відповідає дійсності, оскільки така інформація міститься на сторінці третій наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 17 липня 2023 року № 2521 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни».

Водночас у спірному наказі від 17 липня 2023 року № 2521 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни» відображено, що капітан поліції ОСОБА_1 в порушення вимог підпункту 1.6 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27 квітня 2023 року № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», не вжив заходів для інформування безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його прибуття 11 липня 2023 року до підрозділу для подальшого несення служби.

Покликання скаржника на те, що зважаючи на те, що він був відсторонений від посади, відтак обов`язку прибувати для подальшого несення служби у нього не було, а також той факт, що керівництву і так було відомо про обставини, що унеможливили його прибуття 11 липня 2023 року до підрозділу для несення служби, є необгрунтованими, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції враховує приписи ст. 70 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 17 Дисциплінарного статуту та вказує, що під час відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) поліцейський зобов`язаний перебувати на робочому місці, відтак зобов`язаний інформувати керівника про обставини, що унеможливили його прибуття на робоче місце.

Колегія суддів звертає увагу на те, що, що відповідач вбачав склад дисциплінарного проступку позивача у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій несумісних із вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Нехтування позивачем вимогами Закону № 580-VIII, Присяги працівника поліції, Дисциплінарного статуту та Правилами поведінки, на переконання відповідача, призвело до скоєння ним проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції і її працівників в очах громадськості, порушує етику поведінки поліцейського та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків і проходження служби у Національній поліції України.

Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 804/4096/17 зазначив, що притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ), є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ).

Верховний Суд у справі № 804/4096/17 звернув увагу на те, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Відтак, такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності.

Такі правові висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 26 листопада 2020 року у справі № 580/1415/19, від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11036/20-а, від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що відповідач виконав покладений на нього обов`язок доказування щодо правомірності оскаржуваного у цій справі наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

При цьому суд застосовує критерії правомірності рішення, дії чи бездіяльності, що визначені ч.3 ст.2 КАС України і досліджує чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Такий підхід до вирішення питання про правомірність притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, а також Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 28 лютого 2020 року у справі № 825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі № 804/1758/18 та від 20 жовтня 2020 року у справі № 340/1502/19 та ін.

Висновком службового розслідування встановлено, що позивач вчинив проступок, який виявився у порушенні вимог статей 19, 68 Конституції України, статей 22, 38 Закону України «Про запобігання корупції», частин першої та другої статті 18, статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої, підпунктів 1, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337 VIII, абзаців 1, 2, 5 пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу IV, абзацу 1 частини третьої, абзацу 2 частини 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 6 Розділу ІІ «Порядку введення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 року за № 223/33194, підпунктів 1.1, 1.2 та 1.6 пункту 1, підпункту 4.1 пункту 4 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 № 1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» та своїх функціональних обов`язків.

Таким чином, відповідач прийшов до висновку, що склад дисциплінарного проступку позивача полягає у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських.

Як встановлено службовим розслідуванням, 06 липня 2023 року працівниками ЛУ ДВБ та ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, в рамках кримінального провадження № 0000159, розпочатого 26.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, затримано начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (Кам`янка Бузька) Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області (далі ВнП № 1 ЛРУП № 1 ГУНП) капітана поліції ОСОБА_1 ..

Тобто сам факт затримання позивача через можливе вчинення ним кримінального правопорушення сам по собі підриває авторитет і довіру до поліції як органу, який покликаний захищати життя, здоров`я громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що про можливу протиправність дій позивача вказано у повідомленні про підозру від 07 липня 2023 року.

Із повідомлення про підозру слідує, що ОСОБА_1 можливо мав відношення до одержання неправомірної вигоди в обмін за невчинення дій з використанням наданого службового становища.

Колегія суддів зауважує, що вчинки, які дискредитують працівників поліції та, власне, органи Національної поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Отже, дискредитація звання поліцейського за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів Національної поліції та її працівників в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Відповідно до статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Отже, обов`язок дотримуватися етичних, правових і службово-дисциплінарних норм поведінки, загальнолюдських цінностей, які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству, є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від посади, звання та його місцеперебування.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, слідує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Аналіз нормативно-правових актів, які регулюють діяльність працівників органів поліції дає підстави для висновку, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Тому, виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати зв`язків і не вчиняти дій, які підривають авторитет працівника поліції.

Вказане узгоджуться із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 листопада 2023 у справі № 480/2696/22.

Також як слідує із матеріалів службового розслідування, подія затримання позивача отримала великий суспільний резонанс через велику кількість публікацій у засобах масової інформації та інтернет виданнях, а саме за посиланнями: https://4studio.com.ua/galereya/na-lvivshhyni-za-300-dolariv-u-misyats-mozhna-yizdyty-bez-prav-na-terytoriyi-odnogo-rajonu-foto/; ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідач, провівши службове розслідування, встановив, що вчинені капітаном поліції ОСОБА_1 дії свідчать про те, що останній, замість безумовного виконання закріплених законами перед поліцією завдань, їх грубо проігнорував, своїм вчинком дискредитував та підірвав авторитет поліції.

Таким чином, відповідач, застосовуючи до позивача дисциплінарне стягнення, врахував тяжкість дисциплінарного проступку, вчиненого позивачем, обставини цього проступку та тяжкість наслідків вчиненого проступку.

Крім того, необгрунтованими є доводи скаржника, які полягають в тому, що оскільки відсутній вирок суду про визнання позивача винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, відтак відсутні підстави для звільнення позивача зі служби.

Підставою для притягнення позивача до відповідальності стало не вчинення злочину, а порушення позивачем службової дисципліни. При цьому, наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених п. 6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно з висновком службового розслідування в діях позивача не встановлено ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Такий підхід до вирішення питання про правомірність притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, а також Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 лютого 2020 року у справі № 260/1118/18, від 28 лютого 2020 року у справі № 825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі № 804/1758/18 та від 20 жовтня 2020 року у справі № 340/1502/19.

Рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності хоча і прийнято на підставі відомостей, наявних у матеріалах кримінального провадження, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.

Подібний висновок вже був висловлений у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2020 року у справі № 825/1398/17, від 06 березня 2020 року у справі № 804/1758/18, від 20 жовтня 2020 року у справі № 340/1502/19.

Водночас за результатами службового розслідування зроблено вмотивований висновок про те, що факт, задокументований у підозрі про вчинення злочину, є порушенням норм Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного Статуту, Присяги поліцейського, що, зокрема, стало підставою звільнення позивача з посади.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд застосовує правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 30 серпня 2022 року у справі № 120/8381/20-а та від 14 березня 2023 року у справі № 320/1206/21.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що дисциплінарний проступок не завжди передбачає безумовну наявність складу адміністративного правопорушення, оскільки проступок може полягати також у недотриманні службової дисципліни. Так, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що затримання поліцейського за обставин підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, суспільний резонанс такої події, тяжкі наслідки такої події, що виявилися у шкоді для авторитету поліції, стали наслідком недисциплінованості позивача на службі та порушення ним професійної етики.

Також вагомою обставиною, під час якої вчинений дисциплінарний проступок, є той факт, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на теперішній час, тобто той стан, коли з 24 лютого 2022 року на співробітників поліції покладено виконання своїх функціональних обов`язків, так і додаткових повноважень і завдань, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України.

З метою нормалізації обстановки в державі, забезпечення захисту та охорони державного кордону, протидії злочинності, підтримання громадської безпеки та порядку, створення умов для належного функціонування органів державної влади, місцевого самоврядування та інших інститутів громадського суспільства, запобігання спробам захоплення державної влади чи зміни конституційного ладу шляхом насильства, особовий склад Національної поліції було переведено на посилений варіант несення служби з 24 лютого 2022 року.

Під час дії воєнного стану до працівника поліції висунуті більш жорсткі вимоги щодо дотримання службової дисципліни та безпосередньо здійсненні своєї службової діяльності.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює той факт, що в матеріалах справи наявні дві службові характеристики ОСОБА_1 за підписом начальника відділення поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області Святослава Задерецького у період липня 2023 року, які за своїм змістом характеризують ОСОБА_1 одна з позитивного боку, а інша посередньо.

Колегія суддів зауважує, що вказані службові характеристики самі по собі не спростовують факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

На переконання суду апеляційної інстанції, відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що дискредитує звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

Наведене свідчить, що при виданні спірного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідачем було враховано характер та обставини вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки, особа порушника, ступінь вини, попередня поведінка поліцейського, а також тривалість служби та рівень знань про порядок служби.

Щодо застосування до позивача крайнього заходу дисциплінарного впливу, яким є звільнення з поліції, колегія суддів вважає, що за встановлених обставин службового розслідування, правомірність висновків яких підтверджена судом першої інстанції про грубе порушення службової дисципліни, що принижує та дискредитує як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому, то застосовуючи такий захід, відповідач діяв правомірно.

Отже, в даному випадку позивачем вчинено діяння, несумісне з його посадою, оскільки позивачем було скоєно дисциплінарний проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що вина позивача у грубому порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому спірні накази є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у Національній поліції є співмірним до вчиненого проступку.

З огляду на викладене, п. 1 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 17 липня 2023 року № 2521 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни» в частині застосування до начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 (0062921) дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції та відповідно до пункту 3.2 розділу 3 Положення №37 «Про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області» встановлено визначену згідно рекомендованих розмірів грошового забезпечення щомісячну премію у розмірі 1% за липень місяць 2023 року, прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо, а відтак є правомірним та не підлягає скасуванню.

Крім цього, відповідно до п. 3.4 Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області, поліцейські позбавляються премії в повному обсязі або частково виключно за той місяць, у якому вони допустили порушення (проступок) або стало відомо про порушення (проступок).

Оскільки позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, тому на підставі п. 3.4 Положення про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області, відповідачем правомірно зменшено розмір премії позивача за липень 2023 року.

Позбавлення премії не є в даному випадку видом адміністративного стягнення та подвійним притягненням його до відповідальності оскільки Положення про преміювання поліцейських ГУНП у Львівській області наділяє керівника визначати розмір премії в межах фонду оплати праці, а також наділяє правом керівника органу позбавляти поліцейського премії повністю або частково.

Встановлення премії є правом, а не обов`язком керівника, і її розмір залежить від особистого внеску поліцейського в загальний результат служби та виплачується у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі № 819/1613/16, від 13 листопада 2019 року у справі № 818/819/17, від 04 липня 2018 року № 805/182/17-а.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що п.1 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 17 липня 2023 року № 2521 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни» та наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 01 серпня 2023 року № 321 о/с «Про особовий склад», відповідають вимогам чинного законодавства і підстави для їх скасування відсутні.

Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відтак, підстави для їх задоволення також відсутні.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 травня 2024 року у справі № 380/18656/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді О. М. Гінда
С. М. Кузьмич