Справа № 160/19751/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суд, у складі судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
22 липня 2024 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправною дію Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо не нарахування і невиплаті ОСОБА_2 з 01 червня 2024 року пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та якій враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,14 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та якій враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 « Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити негайно виплату недоотриманої суми індексації ОСОБА_1 з 01 червня 2024 року до дати фактичної її виплати із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та якій враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,14 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та якій враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».
Позов обґрунтовано тим, що у червні 2024 року позивач отримав пенсію у меншому розмірі та після звернення до ПФУ з`ясував, що після перерахунку пенсії на виконання судового рішення відповідач припинив виплачувати йому індексацію, посилаючись на статтю 64 Закону 2262, що позивач вважає неправомірним.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.08.2024 р. вказана позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом надання оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. та заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.
На виконання ухвали суду від 05.08.2024 р., позивачем усунуто означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2024 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Від Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області відзив на позовну заяву не надійшов.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-XII.
Пенсія позивачу призначена з 27.12.2002 р.
Згідно з розрахунками пенсії позивача за квітень, травень, йому нараховувалась індексація за 2022 та 2023 роки.
На звернення позивача від 13.06.2024 р. ПФУ листом від 01.07.2024 р. повідомив, що відповідно до статті 64 Закону 2262 У разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Оскільки позивачу .
Після перерахунку пенсії на виконання судового рішення відповідач припинив виплачувати позивачу індексацію, посилаючись на статтю 64 Закону 2262.
Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній та політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначені та врегульовані Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Згідно з частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Суд зазначає, що статтею 64 закону 2262 передбачено, що у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У свою чергу відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, правила статті 64 закону 2262 щодо проведення індексації лише, якщо не було перерахунку пенсії, стосуються перерахунку саме у порядку частини четвертої статті 63 цього Закону, тобто у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, а не перерахунку на виконання судового рішення для відновлення прав позивача на належний розмір пенсії.
Разом з тим у спірний період перерахунку саме у порядку частини четвертої статті 63 цього Закону не було, оскільки підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців не відбувалось.
Так, перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01 березня 2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 р. у справі № 420/2473/22.
Отже, відповідач діяв неправомірно, коли після перерахунку пенсії на виконання судового рішення припинив виплачувати позивачу індексацію, посилаючись на статтю 64 Закону 2262.
Відповідач не надав доказів виплати індексації з червня 2024 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати ( доходу ) в Україні, з якої сплачено страхові внески та якій враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,14 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати ( доходу ) в Україні, з якої сплачено страхові внески та якій враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 « Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».
Разом з тим, немає підстав зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області здійснити негайно виплату недоотриманої суми індексації, оскільки це не передбачено КАС для заявленого способу захисту.
Натомість, в решті вимог позов є частково обґрунтованим, а тому позовні вимоги належить задовольнити у відповідній частині, сформулювавши рішення відповідно до вимог щодо чіткості, ефективності та належності способу захисту.
Позивач просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо не нарахування і невиплати пенсії з індексацією з 01 червня 2024 року, позов подав 22.07.2024 р., тобто у строк, встановлений статтею 122 КАС, отже суд встановив, що строк не попущено, відтак необхідності для його поновлення за клопотання позивача немає.
Суд також не знаходить підстав для витребування додаткових доказів за клопотанням позивача, оскільки наявних доказів достатньо для вирішення справи з урахуванням, також, і того, що відзиву на позовну заяву відповідач не надав. Поважних причин, що перешкоджали відповідачу надати витребувані судом документи та відзив на позовну заяву відповідач не вказав та не обґрунтував, суд таких причин не встановив.
Суд враховує, що частиною четвертою статті 159 КАС України закріплено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з викладених вище підстав та відшкодування з відповідача судового збору згідно зі статтею 139 КАС України.
Керуючись ст. 241-246, 245, 250 КАС України, суд
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_2 з 01 червня 2024 року пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати ( доходу ) в Україні, з якої сплачено страхові внески та якій враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,14 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати ( доходу ) в Україні, з якої сплачено страхові внески та якій враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 « Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 червня 2024 року пенсію застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та якій враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,14 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та якій враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», за виключенням виплачених сум.
В решті позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко