Справа № 420/16547/24
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року Одеський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Завальнюка І.В.,

при секретарі Гоменюк Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника гарнізону міста Одеси, Житлової комісії Одеського гарнізону про визнання протиправним пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконними дій, скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить суд визнати незаконним та скасувати пункт 2.1. Протоколу № 6 засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024 року в частині визначення відсоткового розподілу житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язати житлову комісію Одеського гарнізону переглянути визначення в пропорційному співвідношенні, залежно від кількості військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями та шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, розподіл новонадходженого житла відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380; визнати незаконними дії начальника гарнізону міста Одеси, які виразились у прийнятті рішення про затвердження пропозицій житлової комісії Одеського гарнізону щодо визначення відсоткового розподілу житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 , оформлених протоколом № 6 засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024 року; скасувати рішення начальника гарнізону міста Одеси про затвердження пропозицій житлової комісії Одеського гарнізону щодо визначення відсоткового розподілу житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 , оформлених протоколом № 6 засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що житлова комісія Одеського гарнізону та начальник Одеського гарнізону порушили право позивача на житло, останній звернувся за судовим захистом із даним позовом. Зокрема, позивач вбачає порушення своїх прав у наступному. Так, згідно даних сайту Міністерства оборони України станом на 01.01.2024 в Одеському гарнізоні на черзі на отримання житла для постійного проживання 2777 осіб. Згідно даних, оголошених на засіданні житлової комісії Одеського гарнізону 28.03.2024 секретарем житлової комісії Військової академії для забезпечення службовим житлом на обліку в Одеському гарнізоні перебувають 1333 особи. Тобто, загальна кількість потребуючих поліпшення житлових умов в Одеському гарнізоні складає 4110 осіб (2777 + 1333). Таким чином, на переконання позивача. станом на 01.01.2024 року частка потребуючих поліпшення житлових умов шляхом забезпечення житлом для постійного проживання від загальної кількості перебуваючих на обліку в Одеському гарнізоні у відсотковому відношенні складає 67,57% (2777 x 100: 4110), а для забезпечення службовим житлом, відповідно, - 32,43%. Оскільки на розподіл в Одеському гарнізоні надійшло 38 квартир, то частка в 67,57% з це 25,68, а округлюючи в сторону збільшення, має бути 26 квартир для постійного них проживання. Відповідно для забезпечення службовим житлом - 12 квартир. Саме такий розподіл в пропорційному співвідношенні, який враховує кількість військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями та шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, на переконання позивача, є обґрунтованим та відповідає вимогам пункту 1 розділу ІІІ Інструкції № 380. Позивач зазначає, що в порушення вимог пункту 1 розділу III Інструкції № 380, житловою комісією Одеського гарнізону 28.03.2024 року відсотковий розподіл новонадходженого житла визначено наступним чином: 70% на забезпечення службовими житловими приміщеннями та 30% на надання житлових приміщень для постійного проживання. Відтак, для забезпечення осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання квартири для постійного проживання має бути виділено 26 квартир. Відповідно, з 26 квартир для постійного проживання вираховуються 5 квартир (26 х 0,2 = 5,2) в якості 20%, передбачених пунктом 4 Порядку № 1081. Таким чином, для забезпечення постійним житлом згідно з чергою в Одеському гарнізоні з 38, надійшовших для розподілу, квартир залишається 21 квартира. Зважаючи, що на черзі для забезпечення постійним житлом в Одеському гарнізоні позивач перебуває за номером 16, то він має право на отримання квартири для постійного проживання в будинку АДРЕСА_1 . Тобто, при розподілі 38 квартир в будинку АДРЕСА_1 згідно вимог чинного законодавства позивач має бути забезпечений житлом при даному розподілі. Однак, при розподілі вказаного житла за пропорціями, визначеними відповідачами з порушенням вимог пункту 1 розділу Ш Інструкції № 380: 70% для забезпечення службовим житлом та 30% житлом для постійного проживання, позивач втрачає таке право. Отже позивач звернувся до суду із даним позовом з метою захисту свого порушеного права на житло.

Ухвалою судді від 11.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 11.06.2024 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення його позову до Начальника Одеського гарнізону, Житлової комісії Одеського гарнізону про визнання протиправним пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконними дій, скасування рішення відмовлено.

Ухвалою суду від 28.06.2024 постановлено розглядати справу за правилам загального позовного провадження; змінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

02.08.2024 до суду від Начальника одеського гарнізону надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що в силу п. 5 розділу 3 Інструкції № 380 від 31.07.2018 щодо функцій житлової комісії, ця комісія не є суб`єктом владних повноважень, так як не здійснює будь-яких публічно-владних управлінських функцій під час прийняття рішень про розподіл житла. Вказана норма наділяє цей виборний колективний орган лише повноваженнями щодо надання пропозицій. Остаточне рішення щодо розподілу житла по військовим частинам приймається виключно начальником гарнізону. Житлова комісія Одеського гарнізону, як дорадчий, виборний орган не є суб`єктом владних повноважень в контексті захисту прав позивача на забезпечення житловим приміщенням. Також у позивача хибний підхід щодо сприйняття протоколу № 6 від 28.03.2024, як індивідуального акту. Оскаржуваний пункт протоколу конкретно на позивача не спрямований та не стосується конкретної ситуації.

02.09.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, згідно з якою наказ начальника Одеського гарнізону № 14 від 26.03.2024 є протиправним, так як Інструкцією № 318 від 31.07.2018 не передбачено продовження повноважень житлової комісії Одеського гарнізону терміном ще на один рік в тому ж складі. Відтак, всі засідання / збори та рішення житлової комісії Одеського гарнізону, які прийняті після спливу строку її повноважень, тобто після 03.03.2024, є нікчемними, не підлягають виконанню і застосуванню до правовідносин щодо організації роботи житлової комісії Одеського гарнізону.

Ухвалою суду від 03.09.2024 здійснено заміну відповідача з начальника Одеського гарнізону на належного відповідача на начальника гарнізону міста Одеса.

17.09.2024 до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява (в частині уточнення назви відповідача та його зміни з «Начальник Одеського гарнізону» на «Начальник гарнізону міста Одеси» та пункту протокольного рішення житлової комісії).

19.09.2024 від т.в.о. Начальника гарнізону міста Одеса надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що оформлені протоколом № 6 засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024 пропозиції щодо визначення відсоткового розподілу житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 начальником гарнізону не затверджені ані шляхом проставляння відповідної візи на протоколі (про що, зокрема, свідчить наявний в матеріалах справи витяг з протоколу № 6 засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024), ані шляхом видання про це відповідного наказу (на підтвердження такого доводу надається лист військової частини НОМЕР_1 від 16.09.2024 № 2393/511/2/188). Твердження позивача про прийняття начальником Одеського гарнізону рішення про затвердження пропозицій житлової комісії Одеського гарнізону є безпідставними, не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються жодними фактичними даними, з яких можливо встановити наявність такої обставини. За приписами Інструкції № 380 (в редакцій наказу Міністерства оборони України від 19.06.2024 № 404, чинній з 24.07.2024) прийняттю начальником гарнізону рішення та затвердженню розподілу жилих приміщень між військовими частинами з виданням про це відповідного наказу передує затвердження розподілу житла заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) за пропозиціями визначеного Інструкцією №380 органу. Затвердження начальником гарнізону інших рішень гарнізонної житлової комісії, прийнятих поза межами процедури розподілу житлових приміщень, Інструкцією № 380 не передбачено. Повертаючись до обставин даної справи, зазначаю, що затверджений заступником Міністра оборони України розподіл житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 до начальника Одеського гарнізону та в подальшому до начальника гарнізону міста Одеса не доводився. Про наявність такого розподілу не зазначає і позивач. З огляду на наведене, ухвалення житловою комісією Одеського гарнізону пропозицій щодо визначення відсоткового розподілу житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 , що оформлені протоколом № 6 засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024, не створює правових наслідків для позивача. Вимоги позивача в частині зобов`язання житлової комісії Одеського гарнізону переглянути пропорційне співвідношення розподілу новонадходженого житла не відповідають приписам Інструкції №380 стосовно порядку та меж суб`єктної компетенції щодо розподілу житлових приміщень у Збройних Силах України, а отже не є належним та ефективним способом правового захисту. Вимоги позивача в частині, що стосуються начальника гарнізону міста Одеса, заявлені щодо дій та рішення, які фактично не вчинені та не приймалось.

Ухвалою суду від 26.09.2024 закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Представник Начальника гарнізону міста Одеси в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, в задоволенні позову просила відмовити.

Представник Житлової комісії Одеського гарнізону про визнання протиправним пункту рішення в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши пояснення позивача та представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що підполковник запасу ОСОБА_1 з 20.11.1992 року перебуває на квартирному обліку при житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 по забезпеченню постійним житлом в Одеському гарнізоні за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України.

Зокрема, ОСОБА_1 в узагальнених списках військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання), станом на 01.01.2024, перебуває в загальній черзі з 20.11.1992 року за № 16, в позачерговій черзі з 30.01.2003 року зі складом родини 4 особи при житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_1

28.03.2024 ОСОБА_1 був присутній на засіданні житлової комісії Одеського гарнізону, на якому розглядалося питання про розподіл в Одеському гарнізоні житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 .

Зокрема, на вказаному засіданні житловою комісією Одеського гарнізону розглядалось питання щодо визначення відсоткового розподілу новонадходженого житла з наданням пропозицій начальнику Одеського гарнізону.

03.04.2024 ОСОБА_1 направив до начальника Одеського гарнізону рекомендованим листом Укрпошти запит на інформацію від 03.04.2024 року стосовно надання інформації та копій документів, а саме: копії Протоколу засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024 року щодо визначення відсоткового розподілу житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 та копії рішення начальника Одеського гарнізону про затвердження пропозицій житлової комісії Одеського гарнізону щодо визначення відсоткового розподілу житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 , оформлених протоколом засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024 року.

Зазначене поштове відправлення повернулося позивачу з довідкою про повернення рекомендованого листа за закінченням терміну зберігання до 22.04.2024.

У зв`язку із цим позивач звернувся із запитом за вих. № 62 від 16.05.2024 до голови житлової комісії Одеського гарнізону, в якому просив: надати копію наказу начальника Одеського гарнізону про утворення та діяльність житлової комісії Одеського гарнізону; надати копію протоколу засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024 про розподіл в Одеському гарнізоні житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 .

На вказаний запит позивач отримав відповідь голови житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з якою Житловою комісією Одеського гарнізону не видавався наказ начальника Одеського гарнізону про утворення та діяльність житлової комісії Одеського гарнізону. Враховуючи зазначене, житлова комісія Одеського гарнізону не має змоги надати належним чином завірену копію. У разі необхідності отримання копії наказу пропоную звернутись до начальника Одеського гарнізону. У житловій комісії відсутній протокол засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024 про розподіл в Одеському гарнізоні житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 .

Житловою комісією Одеського гарнізону 28.03.2024 проведено засідання та відпрацьовано Протокол № 6 засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024 року, одним із питань порядку денного (щодо квартир по АДРЕСА_1 ) було доведення наказу Міністра оборони України від 11.03.2024 №168/им та визначення відсоткового розподілу новонадходженого житла.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380, начальник гарнізону за пропозицією житлові комісії гарнізону, приймає рішення та затверджує розподіл житлової площі між військовими частинами гарнізону, про що видає відповідний наказ.

Зважаючи на те, що житлова комісія Одеського гарнізону та начальник Одеського гарнізону порушили право позивача на житло, останній звернувся за судовим захистом із даним позовом. Зокрема, позивач вбачає порушення своїх прав у наступному.

Згідно даних сайту Міністерства оборони України станом на 01.01.2024 в Одеському гарнізоні на черзі на отримання житла для постійного проживання 2777 осіб.

Згідно даних, оголошених на засіданні житлової комісії Одеського гарнізону 28.03.2024 секретарем житлової комісії Військової академії для забезпечення службовим житлом на обліку в Одеському гарнізоні перебувають 1333 особи.

Тобто, загальна кількість потребуючих поліпшення житлових умов в Одеському гарнізоні складає 4110 осіб (2777 + 1333).

Таким чином, на переконання позивача. станом на 01.01.2024 року частка потребуючих поліпшення житлових умов шляхом забезпечення житлом для постійного проживання від загальної кількості перебуваючих на обліку в Одеському гарнізоні у відсотковому відношенні складає 67,57% (2777 x 100: 4110), а для забезпечення службовим житлом, відповідно, - 32,43%.

Оскільки на розподіл в Одеському гарнізоні надійшло 38 квартир, то частка в 67,57% з це 25,68, а округлюючи в сторону збільшення, має бути 26 квартир для постійного них проживання. Відповідно для забезпечення службовим житлом - 12 квартир.

Саме такий розподіл в пропорційному співвідношенні, який враховує кількість військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями та шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, на переконання позивача, є обґрунтованим та відповідає вимогам пункту 1 розділу ІІІ Інструкції № 380.

Позивач зазначає, що в порушення вимог пункту 1 розділу III Інструкції № 380, житловою комісією Одеського гарнізону 28.03.2024 відсотковий розподіл новонадходженого житла визначено наступним чином: 70% на забезпечення службовими житловими приміщеннями та 30% на надання житлових приміщень для постійного проживання.

Відтак, для забезпечення осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання квартири для постійного проживання має бути виділено 26 квартир. Відповідно, з 26 квартир для постійного проживання вираховуються 5 квартир (26 х 0,2 = 5,2) в якості 20%, передбачених пунктом 4 Порядку № 1081.

Таким чином, для забезпечення постійним житлом згідно з чергою в Одеському гарнізоні з 38, надійшовших для розподілу, квартир залишається 21 квартира. Зважаючи, що на черзі для забезпечення постійним житлом в Одеському гарнізоні позивач перебуває за номером 16, то він має право на отримання квартири для постійного проживання в будинку АДРЕСА_1 .

Тобто, при розподілі 38 квартир в будинку АДРЕСА_1 згідно вимог чинного законодавства позивач має бути забезпечений житлом при даному розподілі. Однак, при розподілі вказаного житла за пропорціями, визначеними відповідачами з порушенням вимог пункту 1 розділу Ш Інструкції № 380: 70% для забезпечення службовим житлом та 30% житлом для постійного проживання, позивач втрачає таке право.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно п. 2.1 протоколу № 6 засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024, виступив голова ГЖК: на виконання вимог Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 №380 (далі Інструкція) доводиться для врахування в роботі та прийняття рішення:

наказ Міністра оборони України від 11.03.2024 №168/нм «Про закріплення на праві оперативного управління нерухомого майна за Одеським КЕУ», а саме 38 квартир, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 .

На теперішній час вказані квартири на балансі та обліку в Одеському КЕУ не перебувають, необхідно отримати правовстановлюючі (первинні) документи.

Відповідно Інструкції розділ 3 пункт 1. Всі жилі приміщення розподіляються між військовими частинами, військовими комісаріатами та квартирно-експлуатаційними установами (організаціями) заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) за поданням ГКЕУ в пропорційному співвідношенні, залежно від кількості військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями та шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання...

На теперішній час можливо визначити відсотковий розподіл даного житла Одеського гарнізону з врахуванням пункту 4 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081, виділяють до забезпечення 20 відсотків житла для окремих категорій. А після отримання Одеським КЕУ правовстановлюючих (первинних) документів та прийняття на баланс та облік вказаних квартир розглядатимуть пропозиції розподілу квартир між військовими частинами.

Пропонується: для забезпечення військовослужбовців, які мають право відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 10% від всього надходження 4 квартири; для забезпечення військовослужбовців згідно узагальнених списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, 30% 10 квартир; для забезпечення військовослужбовців згідно списків військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею) 70% - 24 квартири.

Результат голосування: «ЗА» - « 27», «ПРОТИ» - « 0», «УРИМАЛИСЬ» - « 1».

Відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації та Державної спеціальної служби транспорту за піднайом (найом) ними жилих приміщень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 450, та Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728, з метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

Зазначена Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Згідно з п. 2 Інструкції № 380 забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від Міністерства оборони України здійснюється за рахунок: новозбудованого, вивільненого або придбаного житла; надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (за згодою військовослужбовця); переобладнання нежилих приміщень фонду Міноборони у жилі (крім приміщень, розташованих на територіях, які використовуються за призначенням військовими частинами).

Процедура розподілу житлових приміщень регулюється розділом ІІІ Інструкції № 380 та згідно з вимогами пунктів 1, 2 зазначеної Інструкції (в редакції від 18.05.2021, чинній на момент засідання 28.03.2024), передбачала розподіл всіх жилих приміщень між військовими частинами, військовими комісаріатами та квартирно-експлуатаційними установами (організаціями) заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) за поданням Головного квартирно-експлуатаційного управління в пропорційному співвідношенні, залежно від кількості військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями та шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання.

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції № 380 визначено, що до числа службового житлове приміщення включається згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону або командира військової частини за погодженням з КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району відповідно до пункту 8 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081.

Відповідно до пункту 8 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, житлове приміщення включається до числа службового згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини, погодженого з квартирно-експлуатаційним органом.

Після затвердження заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) розподілу житлових приміщень ГКЕУ доводить його у встановленому порядку за підпорядкованістю до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району відповідно до місцезнаходження житла (пункт 4 розділу ІІІ Інструкції № 380 в редакції від 24.07.2024).

Відповідно до пунктів 1, 4 розділу ІІІ Інструкції № 380 (в редакцій від 24.07.2024, чинній на момент вирішення спору) заступник Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) за поданням Головного управління капітальних вкладень (ГУКВ) на підставі пропозицій Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення Командування Сил логістики Збройних Сил України (ЦУІІЗ) затверджує розподіл житла у КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом десяти робочих днів з дня його отримання; ГУКВ протягом п`яти робочих днів з дня надходження затвердженого заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) розподілу жилих приміщень доводить його через ЦУІІЗ до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за місцезнаходженням житла.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Інструкції № 380, начальник КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району невідкладно доводить затверджений розподіл жилих приміщень до начальника гарнізону.

Начальник гарнізону відповідно до затвердженого заступником Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) розподілу житлових приміщень:

протягом п`яти робочих днів за погодженням з КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району подає клопотання до виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради про включення житлових приміщень до числа службового житла;

протягом десяти робочих днів за пропозицією житлової комісії гарнізону, яка щороку утворюється наказом начальника гарнізону з представників військових частин гарнізону для розподілу житлової площі в гарнізоні, приймає рішення та затверджує розподіл житлової площі між військовими частинами гарнізону, про що видає відповідний наказ.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Інструкції № 380 наказ начальника гарнізону про розподіл жилих приміщень між військовими частинами невідкладно доводиться до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).

Таким чином, для прийняття начальником гарнізону рішення та затвердження розподілу житлових приміщень між військовими частинами необхідно пройти кілька етапів. Перш за все, затвердження розподілу житла здійснюється заступником Міністра оборони України, який діє відповідно до своїх обов`язків. Основою для затвердження є пропозиції, надані визначеним органом згідно з Інструкцією №380. Лише після цього начальник гарнізону може видати відповідний наказ про розподіл житлових приміщень.

Інструкція № 380 не передбачає затвердження начальником гарнізону рішень гарнізонної житлової комісії, які прийняті поза межами процедури розподілу житлових приміщень. Це означає, що повноваження начальника гарнізону обмежені саме питаннями, що стосуються розподілу житлового фонду, а всі інші рішення, які виходять за рамки цієї процедури, не підлягають його затвердженню відповідно до цієї Інструкції.

Таким чином, житлові комісії гарнізонів не мають повноважень затверджувати розподіл житлових приміщень. Натомість процес розподілу житла здійснюється заступником Міністра оборони України відповідно до розподілу його обов`язків. Заступник діє на основі пропозицій, поданих визначеним органом, як це передбачено Інструкцією № 380 в новій редакції.

Зазначене свідчить про централізацію і підвищення рівня контролю над розподілом житлових приміщень у збройних силах, забезпечуючи більше підпорядкування та структурований процес прийняття рішень.

У редакції Інструкції № 380 від 10.01.2023 розподіл житлових приміщень відбувався заступником Міністра оборони за поданням Головного квартирно-експлуатаційного управління (ГКЕУ) в пропорційному співвідношенні, залежно від кількості військовослужбовців та членів їхніх сімей. Цей пункт більше сфокусований на загальному процесі розподілу житла між військовими частинами, військовими комісаріатами та квартирно-експлуатаційними установами.

У редакції Інструкції № 380 від 24.07.2024 передбачено, що за поданням Головного управління квартирного відомства (ГУКВ) на підставі пропозицій Центру управління інформаційно-інженерним забезпеченням (ЦУІІЗ) заступник Міністра оборони затверджує розподіл житла у відповідних КЕУ (квартирно-експлуатаційних установах) або їх аналогах (КЕВ/КЕЧ) у конкретному районі протягом визначеного періоду десяти робочих днів. При цьому рішення щодо затвердження розподілу має бути прийняте протягом десяти робочих днів з моменту отримання пропозицій, що надає процесу більшу формалізованість і конкретизує часові межі.

За обставин розглядуваного спору, затверджений заступником Міністра оборони України розподіл житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 до начальника Одеського гарнізону та в подальшому до начальника гарнізону міста Одеса не доводився. Про наявність такого розподілу не зазначає і позивач.

З огляду на наведене, ухвалення житловою комісією Одеського гарнізону пропозицій щодо визначення відсоткового розподілу житлових приміщень (квартир) в будинку АДРЕСА_1 , що оформлені протоколом № 6 засідання житлової комісії Одеського гарнізону від 28.03.2024, не створює правових наслідків для позивача.

У справах, пов`язаних з оскарженням рішень, в першу чергу необхідно з`ясувати матеріально-правову заінтересованість позивача. Іншими словами, перед тим як надати оцінку рішенню, яке оскаржується, потрібно визначити, чи має позивач достатню заінтересованість у результаті справи. Якщо матеріально-правова заінтересованість відсутня, це є підставою для відмови у задоволенні позову, незалежно від того, чи було оскаржуване рішення законним або незаконним.

Своєю чергою, оцінка рішень за позовом особи, яка не є потерпілою у конкретних правовідносинах, є недоречною. Така особа не може претендувати на захист своїх прав через адміністративне судочинство, оскільки її інтереси не зачеплені безпосередньо рішенням, що оскаржується.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 травня 2024 року (справа № 420/18539/22), за яким оцінка рішень за позовом особи, яка не має права на звернення до суду, яка не є потерпілою у конкретних правовідносинах (є неналежним позивачем), апріорі не може призвести до захисту прав і не узгоджується із завданнями адміністративного судочинства.

Крім того, вимоги позивача в частині зобов`язання житлової комісії Одеського гарнізону переглянути пропорційне співвідношення розподілу новонадходженого житла, тобто обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, не відповідають приписам Інструкції № 380 в аспекті порядку та меж суб`єктної компетенції щодо розподілу житлових приміщень у Збройних Силах України, а отже не є належним та ефективним способом правового захисту.

Також ключовим питанням в розглядуваному спорі є той факт, що Начальником гарнізону міста Одеси жодного рішення у відповідності до п. 5 розділу ІІІ Інструкції № 380 в спірних правовідносинах не прийнято, а саме не прийнято та не затверджено розподілу житлової площі між військовими частинами гарнізону, рівно як і не видано відповідного наказу, тобто фактично відсутні рішення, дія або бездіяльність з боку даного відповідача, які могли б бути оскаржені до суду. Зазначена обставина позивачем не заперечується і останній в судовому засіданні визнав, що дійсно, відповідного рішення Начальником гарнізону міста Одеси прийнято не було. Однак позивач вбачає загрозу своєму праву на житло в самій пропорції, яка була визначена житловою комісією, що й зумовило його звернутися до суду. З цього приводу суд зазначає, що Інструкцією № 380 житлова комісія уповноважена розподіляти жилі приміщення в пропорційному співвідношенні, залежно від кількості військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями та шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання. При цьому алгоритму визначення такої пропорції Інструкція не містить, що свідчить про дискреційну складову в аспекті прийняття відповідного рішення комісією. В свою чергу, незгода позивача із визначенням процентної пропорції сама по собі не може слугувати підставою для скасування відповідного рішення, адже законодавчо таке співвідношення встановлюється на розсуд комісією. Натомість пропорційність визначається залежно від кількості військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями та шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів (доводів) сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивач в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

В той же час, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі Голдер проти Сполученого Королівства, згідно з якою саме небезпідставність доводів позивача про неправомірність втручання в реалізацію його прав є умовою реалізації права на доступ до суду.

Отже, звертаючись до суду з позовом про захист своїх прав, позивач обтяжений обов`язком довести "небезпідставність" своїх доводів щодо порушеного права за захистом якого він звернувся до суду, надавши відповідні докази зі змісту яких можливо встановити наявність спору саме на момент звернення до суду.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Начальника гарнізону міста Одеси (65012, м. Одеса, пров. Штабний, будинок 1), Житлової комісії Одеського гарнізону (65058, м. Одеса, вул. Армійська, 18) про визнання протиправним пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії, визнання незаконними дій, скасування рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.11.2024.

Суддя І.В. Завальнюк

.