Справа № 200/5909/24
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року Справа№200/5909/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним рішення №61 від 09.08.2024 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №61 від 09.08.2024 про відмову у призначенні позивачу пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву позивача від 02.08.2024 про призначення пенсії за віком, зарахувавши періоди роботи прохідником та гірником очисного вибою з 01.09.2004 по 08.12.2004 року; з 01.08.2006 по 29.02.2008 року; з 07.04.2008 по 20.12.2008 року; з 02.02.2009 по 15.07.2009 року; з 15.03.2011 по 01.08.2011 року; з 08.08.2011 по 10.04.2012 року; з 14.09.2016 по 29.08.2017 року; з 30.08.2017 по 12.12.2017 року та з 01.09.2018 по 18.09.2018 року відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 26.01.1992 №8 з розрахунку за кожний повний рік роботи 1 рік 3 місяці, та з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 02.08.2024 року він звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач) № 61 від 09.08.2024 року, йому було відмовлено в призначені пенсії, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж. При чому, пільговий стаж становить: стаж на роботах підземних професій (25 років) 19 років 2 місяці 26 днів; стаж на роботах підземних провідних професій (20 років) 5 років 6 місяців 27 днів; навчання за фахом 3 роки 1 місяць 18 днів; робота за списком №1 - 2 роки. Позивач зазначив, що згідно із ч.5 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. В свою чергу, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8, працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку, може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірником очисного вибою, прохідником, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік 3 місяці роботи». Позивач закцентував свою увагу на тому, що як підтверджено його трудовою книжкою у спірний період він працював гірником очисного вибою, прохідником, записи в трудовій книжці ніким не оспорювались та в судовому порядку недійсними не визнавались. Таким чином, періоди роботи: з 01.09.2004 по 08.12.2004 року, з 01.08.2006 по 29.02.2008 року, з 07.04.2008 по 20.12.2008 року, з 02.02.2009 по 15.07.2009 року, з 15.03.2011 по 01.08.2011 року, з 08.08.2011 по 10.04.2012 року, з 14.09.2016 по 29.08.2017 року, з 30.08.2017 по 12.12.2017 року та з 01.09.2018 по 18.09.2018 року повинні бути враховані до пільгового стажу відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне, що позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою від 02.08.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України від 09.07.2024 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вік позивача - 41 рік, страховий стаж, на момент звернення- становив 41 рік 1 місяць 11 днів; пільговий стаж становить: стаж на роботах підземних професій (25) становить 19 років 2 місяці 26 днів; стаж на роботах підземних провідних професій (20) становить 5 років 6 місяців 27 днів; навчання за фахом 3 роки 1 місяць 18 днів; роботи за Списком № 1 - 2 роки (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу); працює; на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує. Відповідач зазначив, що рішення про відмову у призначенні пенсії від 09.08.2024 № 61 за принципом екстериторіальності було прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області. Відповідач зауважив, що відповідно до Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992, взаємозалік пільгового стажу роботи можливий лише за наявності 10 річного стажу роботи за провідними професіями, а саме: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень). В доповнення до роз`яснення №8 від 20.01.1992 листом Міністерства праці та соціальної політики України від 22.03.2001 №02-46з-10, зазначалося, що при визначені права на пенсію відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8, необхідно користуватись листом Міністерства від 03.01.1997 №02/3-07. Листом Міністерства соціального захисту населення України від 03.01.1997 №02/3-07 зазначалося, що основною умовою при взаємозаліку пільгового трудового стажу відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 є наявність 10-річного стажу роботи в провідних професіях, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Отже, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 надано на виконання пункту 6 постанови Верховної ради України від 06 грудня 1991 року «Про порядок введення в дію закону України «Про пенсійне забезпечення». В той же час, з 01.01.2004 набрав чинності Закон №1058. Згідно із розділом II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 17.11.2005 №3108-ІV пункт 5 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1931-XII визнано таким, що втратив чинність. З 11.10.2017 право та порядок призначення пенсій на пільгових умовах працівникам, зайнятим на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії, визначаються відповідно до ч.3 ст.114 Закону № 1058. За результатами розгляду документів, доданих до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди. Оскільки позивач звернувся до Пенсійного фонду 02.08.2024 за призначенням пенсії, то відсутні підстави для застосування правил та умов Закону №1788-ХІІ, роз`яснення від 20.01.1992 №8. В свою чергу, у позивача відсутній 10-річний стаж роботи за провідною професією, що унеможливлює здійснення розрахунку стажу за Списком №1 із застосуванням коефіцієнту 0,9 (9 місяців) та стажу провідні професії із застосуванням коефіцієнту 1,3 (1 рік 3 місяці). Враховуючи вищезазначене позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ч. 3 ст.114 Закону №1058, оскільки позивач не набув необхідного пільгового стажу. Відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог до нього в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17.09.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, про що свідчить наявність реєстрації кабінету електронного суду у відповідача із відповідною відміткою в графі «доставлено» та графі «дата встановлення статусу» зазначено - 17.09.2024.

Позивач був належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі, шляхом надіслання копії процесуального документа на зазначену ним у його позовній заяві електронну скриньку - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи карткою обліку вихідних документів Донецького окружного адміністративного суду №200/5909/24 від 18.09.2024 року.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), є громадянином України про що свідчить наявна копія в матеріалах справи паспорту серії НОМЕР_2 виданого Димитровським МВ УМВС України в Донецькій області від 22.07.1999 року.

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () - в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, 02.08.2024 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до територіальних органів Пенсійного фонду України в Донецькій області, що підтверджується спірним рішенням про відмову прийнятим відповідачем від 09.08.2024 року та не заперечується сторонами по справі.

За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, що підтверджується позовною заявою, відзивом на позовну заяву та насамперед рішенням №61 від 09.08.2024.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії рішення про відмову в призначенні пенсії, прийнятому відповідачем від 09.08.2024 №61, в якому зазначене наступне: відмова про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 . Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 02.08.2024. Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), право на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, шо затверджується Кабінетом Міністрів України, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, шо вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Вік заявника 41 рік. Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок) у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, шо визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Форма довідки затверджена додатком 5 до Порядку. У разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються (розміщувалися) на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Страховий стаж особи становить 41 рік 1 місяць 11 днів. Пільговий стаж становить: стаж на роботах підземних професій (25) становить 19 років 2 місяці 26 днів; стаж на роботах підземних провідних професій (20) становить 5 років 6 місяців 27 днів; навчання за фахом 3 роки 1 місяць 18 днів; роботи за Списком №1 - 2 роки (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу). Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди. Працює. Відмовити в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки заявник не набув необхідного пільгового стажу. Право на пенсійну виплату набуде 22.06.2033. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Позивач звертаючись до суду з даним адміністративним позовом просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №61 від 09.08.2024 про відмову у призначенні позивачу пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву позивача від 02.08.2024 про призначення пенсії за віком, зарахувавши періоди роботи прохідником та гірником очисного вибою з 01.09.2004 по 08.12.2004 року; з 01.08.2006 по 29.02.2008 року; з 07.04.2008 по 20.12.2008 року; з 02.02.2009 по 15.07.2009 року; з 15.03.2011 по 01.08.2011 року; з 08.08.2011 по 10.04.2012 року; з 14.09.2016 по 29.08.2017 року; з 30.08.2017 по 12.12.2017 року та з 01.09.2018 по 18.09.2018 року відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 26.01.1992 №8 з розрахунку за кожний повний рік роботи 1 рік 3 місяці, та з урахуванням висновків суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону № 1058-IV.

Відповідно до положень абз. 1 п. 2 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з приписами абз. 3 п. 2 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058-IV.

З оскаржуваного рішення №61 від 09.08.2024 року, вбачається, що підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах стала відсутність у нього на момент звернення передбаченого ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV пільгового стажу на підземних роботах 25 років.

Положеннями ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

За частиною 1 статті 14 Закону № 1788-XII, з урахуванням рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.

За частиною 5 статті 114 Закону № 1058-IV, у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Відповідно до частини 6 статті 114 Закону № 1058-IV, контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення таких списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену частиною 3 статті 114 Закону № 1788-XII пенсію незалежно від віку мають працівники, за умови безпосередньої зайнятості на роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи - 25 років для працівників професії яких містяться у Списку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 р. N 202 (далі - Список № 202), або мати стаж роботи провідної професії визначених статтею 14 Закону № 1788-XII, частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV - не менше 20 років.

Так, згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Згідно п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.

Суд зауважує, що відповідно до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що відповідно до спірного рішення №61 від 09.08.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області позивачу у результаті розгляду документів доданих до заяви було зараховано до страхового та пільгового стажу всі періоди, про що зазначено у спірному рішенні.

В свою чергу, позивач звертаючись до суду з даним адміністративним позовом просить - зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 02.08.2024 про призначення пенсії за віком, зарахувавши періоди роботи прохідником та гірником очисного вибою з 01.09.2004 по 08.12.2004 року; з 01.08.2006 по 29.02.2008 року; з 07.04.2008 по 20.12.2008 року; з 02.02.2009 по 15.07.2009 року; з 15.03.2011 по 01.08.2011 року; з 08.08.2011 по 10.04.2012 року; з 14.09.2016 по 29.08.2017 року; з 30.08.2017 по 12.12.2017 року та з 01.09.2018 по 18.09.2018 року відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 26.01.1992 №8 з розрахунку за кожний повний рік роботи - 1 рік 3 місяці.

В той же час, суд вирішив перевірити факт зарахування вищезазначених періодів відповідачем позивачу до його пільгового стажу при розгляді його заяви від 02.08.2024 року.

Судом було розглянуто наявну копію в матеріалах справи довідки форми РС-право ППВП ПФУ від 04.10.2024 року наданою відповідачем на виконання вимог ухвали суду та з якої було встановлено періоди роботи в межах спірних періодів які були зараховані до пільгового стажу, а саме:

- з 01.09.2004 по 28.11.2004 року (2 місяці 28 днів) - ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в; з 01.12.2004 по 07.12.2004 року (7 днів) - ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в, (спірний період з 01.09.2004 по 08.12.2004 року), отже не було зараховано період з 29.11.2004 по 30.11.2004 року та за 08.12.2004 року;

- з 01.08.2006 по 28.02.2008 року (1 рік 6 місяців 28 днів) - ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в, (спірний період з 01.08.2006 по 29.02.2008 року), отже не було зараховано за 29.02.2008 року;

- з 17.04.2008 по 20.12.2008 року (8 місяців 4 дні) - ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в, (спірний період з 07.04.2008 по 20.12.2008 року), отже не було зараховано період з 07.04.2008 по 16.04.2008 року;

- з 12.02.2009 по 15.07.2009 року (5 місяців 4 дні) - ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в, (спірний період з 02.02.2009 по 15.07.2009 року), отже не було зараховано період з 02.02.2009 по 11.02.2009;

- з 31.03.2011 по 01.08.2011 року (4 місяці 1 день) - ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в, спірний період (з 15.03.2011 по 01.08.2011 року), отже не було зараховано період з 15.03.2011 по 30.03.2011 року;

- з 08.08.2011 по 10.04.2012 року (8 місяців 3 дні) - ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в (повністю зараховано);

- з 14.09.2016 по 28.08.2017 року (11 місяців 15 днів) - ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в, (спірний період з 14.09.2016 по 29.08.2017 року), отже не було зараховано за 29.08.2017 року;

- з 30.08.2017 по 12.12.2017 року (3 місяці 13 днів) - ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в (повністю зараховано);

- з 01.09.2018 по 18.09.2018 року не було взагалі зараховано до пільгового стажу.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 дата заповнення 11.04.2002 року, судом було встановлено наступну трудову діяльність позивача у вищенаведені спірні періоди:

- Вугільна компанія «Краснолиманська» - з 01.09.2004 по 08.12.2004 року був переведений гірником очисного забою підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті, номера записів 9 та 10 (звільнення);

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Вуглетехнік» - з 01.08.2006 по 29.02.2008 року переведений на посаду прохідника з повним підземним робочим днем, номера записів 12 та 13 (звільнення);

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» - з 07.04.2008 по 04.06.2008 року прийнятий гірником очисного забою підземним 4 розряду з повним підземним робочим днем у шахті тимчасово, номер запису 14 в трудовій книжці;

- з 05.06.2008 по 30.06.2008 року переведений гірником очисного забою підземним 4 розряду з повним підземним робочим днем у шахті, номер запису 15 в трудовій книжці;

- з 01.07.2008 по 20.12.2008 року переведений гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті, номера записів 16 та 17(звільнення) в трудовій книжці;

- з 02.02.2009 по 31.03.2009 року прийнятий гірником очисного забою підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті тимчасово, номер запису 18 в трудовій книжці;

- з 01.04.2009 по 15.07.2009 року переведений гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем у шахті, номера записів 19 та 20 (звільнення) в трудовій книжці;

- з 15.03.2011 по 12.05.2011 року прийнятий гірником очисного забою підземним 4 розряду з повним підземним робочим днем у шахті тимчасово, номер запису 30 в трудовій книжці;

- з 13.05.2011 по 01.08.2011 року переведений гірником очисного забою підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті, номера записів 31 та 32 у трудовій книжці;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Вуглетехнік» з 14.09.2016 по 29.08.2017 року, прийнятий гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею, номера записів 47 та 48 (звільнення) у трудовій книжці;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтопроходчиське управління гірник», з 01.09.2018 по 18.09.2018 року був прийнятий прохідником 5 розряду з повним робочим днем у шахті в порядку переведення з ТОВ «УДСС», номера записів 55 та 56 (звільнення) в трудовій книжці.

Суд зауважує, що трудова книжка позивача була досліджена на предмет його трудової діяльності відповідно до зазначених ним спірних періодів у його позовній заяві, в той же час, судом не зазначались записи в трудовій книжці позивача, які відповідачем були повністю зараховані до його пільгового стажу.

Зі сторони відповідача будь-яких заперечень до записів зазначених у трудовій книжці позивача немає, враховуючи спірне рішення та наданий відзив на позовну заяву та судом не встановлено, так само як і ці записи в трудовій книжці ніким не оспорювались та в судовому порядку недійсними не визнавались.

Окремо слід зазначити, що позивачем разом із заявою про призначення пенсії на підтвердження пільгового стажу до трудової книжки надавались довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, які за своєю суттю необхідні лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення, в свою чергу трудова книжка у спірні періоди містить усі необхідні записи, які дають змогу встановити пільговий характер роботи.

Враховуючи наявність копій відповідних довідок в матеріалах справи, суд вважає за необхідне зазначити їх з посиланням на номер довідки, дату видачі, ким видано та спірний період який досліджувався судом по цій справі: ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» №100арх від 14.12.2022 року спірний період з 01.09.2004 по 08.12.2004 року; ТОВ «Вуглетехнік» №72 від 25.11.2021 року спірний період з 01.08.2006 по 29.02.2008 року; ТОВ «Краснолиманське» №674 від 12.01.2024 року спірний період з 07.04.2008 по 20.12.2008 року; ТОВ «Краснолиманське» №673 від 12.01.2024 року спірний період з 02.02.2009 по 15.07.2009 року; ТОВ «Краснолиманське» №675 від 12.01.2024 року спірний період з 15.03.2011 по 01.08.2011 року; ТОВ «Вуглетехнік» без № без дати за підписом директора, спірний період з 14.09.2016 по 29.08.2017 року.

Також дослідивши наявну в матеріалах справи копію довідки форми ОК-5 індивідуальні відомості про застраховану особу - ОСОБА_1 , судом встановлено, що у спірні періоди з 01.09.2004 по 08.12.2004 року; з 01.08.2006 по 29.02.2008 року; з 07.04.2008 по 20.12.2008 року; з 02.02.2009 по 15.07.2009 року; з 15.03.2011 по 01.08.2011 року; з 14.09.2016 по 29.08.2017 року та з 01.09.2018 по 18.09.2018 року вони містять інформацію про спеціальний стаж позивача за кодом підстави для обліку спецстажу - ЗП3013А1, ЗП3014А2, ЗП3014А1, ЗП3014А4.

Згідно з довідниками кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженого постановами правління Пенсійного фонду України 05 листопада 2009 року №26-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за №1136/17152, 08 жовтня 2010 року №22-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2010 року за №1014/18309:

- код підстави «ЗПЗ013А1» з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць;

- код підстави «ЗП3014А2» з 05 листопада 1991 року проставляється працівникам, провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників, - за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.

- код ЗП3014А4 - інженерно-технічні працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах, - за списком робіт і професій, затверджуваним постановою Кабінету Міністрів України, при наявності стажу на підземних роботах.

- код ЗП3014А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області під час розгляду за принципом екстериторіальності заяви ОСОБА_1 про призначення йому пенсії на пільгових умовах від 02.08.2024 року не було зараховано до його пільгового стажу наступних періодів його роботи: на Вугільній компанії «Краснолиманська» - з 29.11.2004 по 30.11.2004 року та 08.12.2004 року на посаді гірника очисного забою підземного 4 розряду з повним робочим днем у шахті; на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Вуглетехнік» - 29.02.2008 року на посаді прохідника з повним підземним робочим днем; на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» - з 07.04.2008 по 16.04.2008 року на посаді гірника очисного забою підземного 4 розряду з повним підземним робочим днем у шахті; з 02.02.2009 по 11.02.2009 року на посаді гірника очисного забою підземного 4 розряду з повним робочим днем у шахті; з 15.03.2011 по 30.03.2011 року на посаді гірника очисного забою підземного 4 розряду з повним підземним робочим днем у шахті; на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Вуглетехнік» 29.08.2017 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею; на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Шахтопроходчиське управління гірник», з 01.09.2018 по 18.09.2018 року на посаді прохідника 5 розряду з повним робочим днем у шахті.

Всі вищеперелічені періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1 та до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону №1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Оскільки, у своєму рішенні про відмову у призначенні пенсії від 09.08.2024 року, відповідач зазначає, що він за доданими документами до страхового та пільгового стажу позивача зарахував усі періоди, при цьому судом було встановлено в даній справі зовсім протилежне, що не всі періоди були зараховані позивачу до його пільгового стажу.

Щодо позовної вимоги позивача визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №61 від 09.08.2024 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 101 Закону № 1788-ХІІ, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також: за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Приписами частини третьої статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Виходячи з викладеного, відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.

Суд зауважує, що рішення суб`єкта владних повноважень мають ґрунтуватися на оцінці всіх фактичних обставин, що мають значення для об`єктивного вирішення питання в межах дискреційних повноважень такого суб`єкта. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати, як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а за конкретними обставинами.

Підсумовуючи все вищенаведене та встановлене при розгляді справи, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу від 09.08.2024 №61 прийнято не на підставі Конституції та законодавства України, а отже підлягає скасуванню.

З огляду на визнання протиправним та скасування спірного рішення, належним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 на отримання обґрунтованого та вмотивованого рішення за його заяви є зобов`язання відповідача повторно розглянути дану заяву відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням висновків суду.

Щодо позовної вимоги позивача зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 02.08.2024 про призначення пенсії за віком, зарахувавши періоди роботи прохідником та гірником очисного вибою з 01.09.2004 по 08.12.2004 року; з 01.08.2006 по 29.02.2008 року; з 07.04.2008 по 20.12.2008 року; з 02.02.2009 по 15.07.2009 року; з 15.03.2011 по 01.08.2011 року; з 08.08.2011 по 10.04.2012 року; з 14.09.2016 по 29.08.2017 року; з 30.08.2017 по 12.12.2017 року та з 01.09.2018 по 18.09.2018 року відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 26.01.1992 №8 з розрахунку за кожний повний рік роботи 1 рік 3 місяці, суд зазначає наступне.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Тобто, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 року № 8, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10 - річного стажу на підземних роботах.

Між тим, зміст положень статті 14 та частини шостої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» засвідчує, що така умова як наявність десятирічного стажу роботи на провідних професіях не визначена диспозиціями цих правових норм як обов`язкова підстава для їх застосування.

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові 18 липня 2019 року справа №826/2426/16 листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Таким чином, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 року за своєю суттю і юридичною природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно - правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, в цьому роз`ясненні були довільно і помилково розтлумачені норми всупереч правового регулювання, запровадженого статтями 14 та частиною шостою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічний правовий висновок щодо застування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 8 від 20.01.1992 року викладено Верховним Судом в постанові від 08 липня 2021 року у справі №212/1743/17-а.

Враховуючи, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 не є нормативно-правовими актами і не можуть підміняти і доповнювати положення статті 114 Закону України №1058, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, суд дійшов висновку що відповідач правомірно не прийняв до уваги зазначене роз`яснення при розрахунку пільгового стажу позивача. При цьому, суд враховував, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 стосувалося порядку врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в той час як позивач порушував питання щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за положеннями частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №61 від 09.08.2024 року про відмову в призначенні пенсії позивачу та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 02.08.2024 року про призначення пенсії за віком із зарахуванням при повторному розгляді вказаної заяви до його пільгового стажу за Списком №1 та до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: на Вугільній компанії «Краснолиманська» - з 29.11.2004 по 30.11.2004 року та 08.12.2004 року на посаді гірника очисного забою підземного 4 розряду з повним робочим днем у шахті; на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Вуглетехнік» - 29.02.2008 року на посаді прохідника з повним підземним робочим днем; на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» - з 07.04.2008 по 16.04.2008 року на посаді гірника очисного забою підземного 4 розряду з повним підземним робочим днем у шахті; з 02.02.2009 по 11.02.2009 року на посаді гірника очисного забою підземного 4 розряду з повним робочим днем у шахті; з 15.03.2011 по 30.03.2011 року на посаді гірника очисного забою підземного 4 розряду з повним підземним робочим днем у шахті; на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Вуглетехнік» 29.08.2017 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею; на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Шахтопроходчиське управління гірник», з 01.09.2018 по 18.09.2018 року на посаді прохідника 5 розряду з повним робочим днем у шахті, з урахуванням висновків суду по цій справі.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 18.08.2024, позивач за подання адміністративного позову сплатив 1 211,20 грн. судового збору.

Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області пропорційно задоволених його позовних вимог у розмірі - 605,60 грн.

Керуючись приписами ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд.10, ) про визнання протиправним рішення №61 від 09.08.2024 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () №61 від 09.08.2024 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 02.08.2024 року про призначення пенсії за віком із зарахуванням при повторному розгляді вказаної заяви до його пільгового стажу за Списком №1 та до пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: на Вугільній компанії «Краснолиманська» - з 29.11.2004 по 30.11.2004 року та 08.12.2004 року на посаді гірника очисного забою підземного 4 розряду з повним робочим днем у шахті; на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Вуглетехнік» - 29.02.2008 року на посаді прохідника з повним підземним робочим днем; на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» - з 07.04.2008 по 16.04.2008 року на посаді гірника очисного забою підземного 4 розряду з повним підземним робочим днем у шахті; з 02.02.2009 по 11.02.2009 року на посаді гірника очисного забою підземного 4 розряду з повним робочим днем у шахті; з 15.03.2011 по 30.03.2011 року на посаді гірника очисного забою підземного 4 розряду з повним підземним робочим днем у шахті; на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Вуглетехнік» 29.08.2017 року на посаді гірника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею; на Товаристві з обмеженою відповідальністю «Шахтопроходчиське управління гірник», з 01.09.2018 по 18.09.2018 року на посаді прохідника 5 розряду з повним робочим днем у шахті, з урахуванням висновків суду по цій справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська область, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд.10, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19 листопада 2024 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець