Справа № 320/10842/23
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року Київ справа №320/10842/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову позивачу, в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати України за 2019-2021 роки (п. 1 ст. 40) з 11 листопада 2022 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 15 серпня 2001 р. їй призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати та лише 11 листопада 2022 р. після досягнення 60 років, згідно поданої заяви, позивачу була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте позивач вважає, що відповідачем протиправно в розрахунках заробітку для обчислення пенсії застосовує показник середньої заробітної плати по України, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, в той час як необхідно застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за 2019, 2020 та 2021 роки відповідно до вимог ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою суду встановлено відповідачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову. Стверджує, що оскільки позивачці була призначена пенсія за вислугу років, то позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня подання заяви (11 листопада 2022 р.) та з застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

15 серпня 2001 р. позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З 11 листопада 2022 р. позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» після досягнення 60 років, згідно поданої заяви.

На звернення позивача відповідачем повідомило позивача, що показник середньої заробітної плати (дохід) в України, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення враховуються лише при первинному призначені пенсії. Враховуючи зазначене, при обчисленні розміру пенсії врахувати показник середньої заробітної плати за 2019-2021 роки відсутні підстави.

Вважаючи неправомірними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за попередні три календарні роки, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Між сторонами відсутній спір щодо обставин справи. Спірним у даному випадку є відмова Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у призначенні пенсії завіком з урахуванням показника заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Основного Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К -страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з п. 2, 16 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років.

Водночас ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IVустановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Суд звертає увагу, що 15 серпня 2001 р. позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивач звернулась вперше 11 листопада 2022 р. після досягнення 60-річного віку.

Статтею 7 Закону № 1788-XII передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно з п. 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IVіз застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.

Аналізуючи наведені вище приписи суд приходить до висновку, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії завіком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах № 577/2576/17 від 31 жовтня 2018 р., № 565/645/17 від 05 липня 2018 р., № 317/4184/16-а від 23 жовтня 2018 р., № 344/7053/17 від 31 травня 2019 р., № 591/5266/16-а від 17 січня 2020 р., № 528/639/17 від 19 січня 2022 р.

Такий висновок узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 31 березня 2015 року по справі № 21-512а14, від 09 червня 2015 року по справі № 21-550а15, від 02 грудня 2015 року по справі № 21-4123а15, від 29 листопада 2016 року по справі № 21-6113а15.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову позивачу, в призначенні пенсії за віком, суд зазнаачає, що позивачем не надано оскаржуваного рішення. Крім того, із матеріалів справи встановлено, що позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» після досягнення 60 років, згідно поданої заяви. Проте, відповідачем не ті показники середньої заробітної плати (дохід) в України, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення враховуються лише при первинному призначені пенсії. Враховуючи зазначене, при обчисленні розміру пенсії врахувати показник середньої заробітної плати за 2019-2021 роки відсутні підстави. У зв`язку з цим, позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими.

За таких обставин суд приходить до висновку про протиправність дії відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2014-2016 роки при призначенні з 11 листопада 2022 р. позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування» та відмови у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують звернення - за 2019, 2020, 2021 роки.

Згідно з вимогами статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах та відповідно до законів України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є - здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, прийняття рішення щодо розрахунку конкретних сум, законодавцем віднесено до виключної компетенції державного органу, на який законами України покладені певні обов`язки та надані повноваження.

Враховуючи наведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2147 грн. 20 коп. згідно з квитанцією від 03 квітня 2023 р. № 5.

Суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин правила ч. 3 ст. 139 КАС України, і беручи до уваги результат вирішення спору щодо задоволення позовних вимог, присуджує позивачу 1073 грн. 60 коп.понесених витрат з оплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2014-2016 роки з урахуванням індексації при призначенні з 11 листопада 2022 р. ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове страхування» та відмови у застосуванні середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують звернення - за 2019, 2020, 2021 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053) здійснити нарахування та виплату пенсію за віком ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у відповідності до ч. 1 ст. 27 та ч.ч. 1,2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2019-2021 роки, тобто за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, починаючи з 11 листопада 2022 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Суддя Горобцова Я.В.