Справа № 420/25270/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 09 серпня 2024 року надійшов адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС в Одеській області податкове повідомлення-рішення №19693/15-32-07-06-20 від 09.05.2024 року;

- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС в Одеській області Податкове повідомлення рішення №19692/15-32-07-06- 20 від 09.05.2024 року;

- стягнути на користь позивача всі понесені судові витрати (в тому числі і витрати на правову допомогу).

Позиція позивача обґрунтовується наступним

Позивач зазначає, що за результатами проведення фактичної перевірки в закладі «Osama sushi» за адресою м. Одеса, вул. Костанді, 203/5, приміщення 1, за наслідками якого Головним управлінням ДПС в Одеській області до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в загальному розмірі 170 298,75 грн. за порушення при застосуванні реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг та ненадання документів під час перевірки, зокрема винесено: ППР № 19692/15-32-07-06-20 від 09.05.2024, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 пункту (ів) 121.1 статті (ей) 121 Податкового кодексу України застосовано штрафну санкцію у сумі 1 020,00 грн.; ППР № 19693/15-32-07-06-20 від 09.05.2024 року, яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і п. 1 ст. 17 Закону України №265/95ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафну санкцію у сумі 169 278,75 грн.

Позивач зазначає, що у позові ним доведено, що податкові повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 09.05.2024 р.: винесені за наслідками перевірки, призначеної та проведеної з порушенням норм чинного законодавства; з істотними порушеннями процедури призначення та проведення фактичної перевірки, які роблять незаконними її результати; містять санкції за порушення, вчинені поза межами періоду фактичної перевірки; винесені без врахування документів та доводів ФОП ОСОБА_1 щодо відсутності обов`язку видачі розрахункових документів за операціями з приймання коштів в рахунок оплати товарів і послуг на рахунок IBAN, в тому числі від інших підприємців, а також з внесення власних коштів на власний рахунок; винесені на підставі неправильних розрахунків штрафних санкцій внаслідок порушення ознаки «повторності»; за відсутності доказів вимоги від суб`єкта господарювання надання документів, за ненадання яких застосовано санкцію.

З огляду на це, позивач вважає, що податковим органом винесені рішення, які не відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Головне управління ДПС в Одеській області не погоджуються з позовними вимогами та в цілому зазначає, що Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі пп. 80.2.2 п. 80.2 ст.80 ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами) на виконання наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 19.03.2024 № 2627-п та відповідно направлень від 19.03.2024 № 5136/15-32-07-06-15 та від 19.03.2024 № 5137/15-32-07- 06-15 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , тривалістю 10 діб, період з 07.09.2022 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками. Підставою для прийняття даного наказу слугувала наявна податкова інформація, отримана в рамках проведеного аналізу, яка свідчить про можливі порушення суб`єктом господарювання при проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій з порушенням забезпечення подання до органів ДПС звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій.

Під час проведення фактичної перевірки господарського об`єкту, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення 1 уповноваженими особами було зафіксовано наступні порушення. У ході проведення перевірки встановлено непроведення розрахункових операцій через зареєстрований ПРРО, ненадання розрахункових документів встановленої форми та змісту, що підтверджують виконання розрахункових операцій на загальну суму 8 235 грн., згідно опису наявних готівкових коштів від 20.03.2024 та даних хзвіту. Окрім цього, не здійснено проведення розрахункових операцій через зареєстрований ПРРО за період з січня 2023 по вересень 2023 на загальну суму 885 грн., та зафіксовано непроведення розрахункових операцій через ПРРО за період з жовтня 2023 по грудень 2023 на загальну суму 334 440 грн. (додаток №1). У термін проведення перевірки суб`єктом господарювання не надано у повному обсязі документи, що є предметом перевірки, а саме: табель обліку робочого часу працівників за весь період перевірки (надано лише за березень 2024), не надано підтверджуючих первинних документів щодо трудових правовідносин з ОСОБА_2 . Перевіркою встановлено використання праці найманих осіб без їх належного оформлення, а саме ОСОБА_2 , яка згідно наданих пояснень проводить розрахункові операції у торговельній точці «Osama sushi» для ФОП ОСОБА_1 . Перевіркою встановлено, за інформацією яка міститься в податкових деклараціях, що суб`єктом господарювання задекларовано дохід за 9 місяців 2023 року у розмірі 4 934 054,00 грн. (додаток № 2 до акту перевірки), а також дохід за 2023 рік у розмірі 5 330 444,0 грн. (додаток № 3 до акту перевірки), задекларований дохід ФОП ОСОБА_1 , за період з 01.10.2023 по 31.12.2023, становить різницю задекларованих показників, а саме у розмірі 396 390,0 грн. Згідно наданих банківських виписок (не завірених платником) по рахунку № НОМЕР_1 , за період з 01.10.2023 по 31.12.2023 були надходження у вигляді ознаки «власні кошти» на загальну суму 11 250 грн. та надходження у вигляді ознаки доходу «за послуги» лише на загальну суму 61 950 грн. Згідно інформації СОД РРО ДПС України, в період з 01.10.2023 по 31.12.2023, ФОП не здійснювала розрахункові операції через зареєстрований ПРРО. Згідно інформації Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (СОД РРО) ДПС України у ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в період з 01.01.2023 по 31.12.2023 здійснила розрахункові операції через зареєстрований програмний реєстратор розрахункових операцій, ФН № , а саме: січень 2023 - на суму 2 057 048,0 грн., лютий 2023 на суму 2 877 006,0 грн. (додаток № 4). Враховуючи вищевикладене, невідповідність розрахункових операцій, здійснених використанням зареєстрованого програмного реєстратора розрахункових операцій, відомостям зазначених у банківських виписках до рахунку № НОМЕР_1 та задекларованих доходів ФОП ОСОБА_1 , встановлено непроведення розрахункових операцій через зареєстрований фіскальним сервером контролюючого органу програмний реєстратор розрахункових операцій ФН № зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, а саме: безготівкові розрахунки у період січень - вересень 2023 на загальну суму 8235,0 грн., готівкові розрахунки у період жовтень - грудень 2023 на загальну суму 334 440,0 грн.

Отже, з вищевикладеного можна зробити висновок, що ФОП ОСОБА_1 було допущено порушення відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон № 265), а саме зафіксовано факт непроведення через ПРРО/РРО та невидачі розрахункового документа встановленої форми і змісту, а також п.85.2 ст.85 ПК України, тобто вимоги надати посадовим (службовим) особам контролюючого органу необхідні документи.

За результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 складено акт від 01.04.2024 № 12237/15/51/РРО/, в якому викладені порушення, які зафіксовані під час проведення фактичної перевірки.

Таким чином, були застосовано штрафні санкції у розмірі 170 298,75 грн., у тому числі 1020 грн. - за ненадання необхідних документів; 2058,75 грн. (8235 грн.*25%) - за непроведення розрахункових операцій через ПРРО (за порушення вчинене вперше), а також 167 220 грн. (334 440 грн.*50%) за непроведення розрахункових операцій через ПРРО (за кожне наступне вчинене порушення).

З урахуванням вищевикладеного, податкові повідомлення-рішення від 09.05.2024 № 19692/15-32-07-06-20 на суму штрафних санкцій 1 020 грн. та від 09.05.2024 № 19693/15-32-07-06-20 на суму штрафних санкцій 169 278, 75 грн. є повністю обґрунтованими.

Процесуальні дії та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України.

29 серпня 2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/38139/24).

05 вересня 2024 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив (вхід. № ЕС/39665/24).

Станом на 18 листопада 2024 року будь-яких інших заяв, клопотань з боку сторін на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиції позивача та відповідача, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Судом встановлено, Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі пп. 80.2.2 п. 80.2 ст.80 ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами) на виконання наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 19.03.2024 року № 2627-п та відповідно направлень від 19.03.2024 року № 5136/15-32-07-06-15 та від 19.03.2024 № 5137/15-32-07-06-15 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , тривалістю 10 діб, період з 07.09.2022 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

Підставою для прийняття даного наказу слугувала наявна податкова інформація, отримана в рамках проведеного аналізу, яка свідчить про можливі порушення суб`єктом господарювання при проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій з порушенням забезпечення подання до органів ДПС звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій.

За результатами фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 складено акт від 01.04.2024 року № 12237/15/51/РРО/, в якому зафіксовані наступні порушення:

Так відповідно до Акту, у ході проведення перевірки встановлено непроведення розрахункових операцій через зареєстрований ПРРО, ненадання розрахункових документів встановленої форми та змісту, що підтверджують виконання розрахункових операцій на загальну суму 8 235 грн., згідно опису наявних готівкових коштів від 20.03.2024 та даних хзвіту.

Окрім цього, не здійснено проведення розрахункових операцій через зареєстрований ПРРО за період з січня 2023 по вересень 2023 на загальну суму 885 грн., та зафіксовано непроведення розрахункових операцій через ПРРО за період з жовтня 2023 по грудень 2023 на загальну суму 334 440 грн. (додаток №1).

У термін проведення перевірки суб`єктом господарювання не надано у повному обсязі документи, що є предметом перевірки, а саме: табель обліку робочого часу працівників за весь період перевірки (надано лише за березень 2024), не надано підтверджуючих первинних документів щодо трудових правовідносин з ОСОБА_2 .

Перевіркою встановлено використання праці найманих осіб без їх належного оформлення, а саме ОСОБА_2 , яка згідно наданих пояснень проводить розрахункові операції у торговельній точці «Osama sushi» для ФОП ОСОБА_1 .

Перевіркою встановлено, за інформацією яка міститься в податкових деклараціях, що суб`єктом господарювання задекларовано дохід за 9 місяців 2023 року у розмірі 4 934 054,00 грн. (додаток № 2 до акту перевірки), а також дохід за 2023 рік у розмірі 5 330 444,0 грн. (додаток № 3 до акту перевірки), задекларований дохід ФОП ОСОБА_1 , за період з 01.10.2023 по 31.12.2023, становить різницю задекларованих показників, а саме у розмірі 396 390,0 грн.

Згідно наданих банківських виписок (не завірених платником) по рахунку № НОМЕР_1 , за період з 01.10.2023 по 31.12.2023 були надходження у вигляді ознаки «власні кошти» на загальну суму 11 250 грн. та надходження у вигляді ознаки доходу «за послуги» лише на загальну суму 61 950 грн.

Згідно інформації СОД РРО ДПС України, в період з 01.10.2023 по 31.12.2023, ФОП не здійснювала розрахункові операції через зареєстрований ПРРО.

Згідно інформації Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (СОД РРО) ДПС України у ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в період з 01.01.2023 по 31.12.2023 здійснила розрахункові операції через зареєстрований програмний реєстратор розрахункових операцій, ФН № , а саме: січень 2023 - на суму 2 057 048,0 грн., лютий 2023 на суму 2 877 006,0 грн. (додаток № 4).

Відповідно до висновку Акту перевірки, ФОП ОСОБА_1 було допущено порушення вимог п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон № 265), а саме зафіксовано факт непроведення через ПРРО/РРО та невидачі розрахункового документа встановленої форми і змісту, а також вимог п.85.2 ст.85 ПК України, тобто вимоги надати посадовим (службовим) особам контролюючого органу необхідні документи.

На підставі Акту від 01.04.2024 року № 12237/15/51/РРО/ Головним управлінням ДПС в Одеській області прийняті податкове повідомлення рішення: від 09.05.2024року № 19692/15-32-07-06-20 на суму штрафних санкцій 1 020 грн. та від 09.05.2024 року № 19693/15-32-07-06-20 на суму штрафних санкцій 169 278, 75 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернулася до суду з даним з даною позовною заявою.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах передбачених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч.1 ст.19 Конституції України).

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею 19-1 ПК України, визначені функції контролюючих органів.

Так, зокрема, контролюючі органи виконують такі функції:

- здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (п.п.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України, тут і надалі в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного наказу);

- здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (п.п.19-1.1.14. п.19-1.1 ст.19-1 ПК України).

Як зазначено у п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки встановлений ст.80 ПК України.

Відповідно до п.80.1. ст.80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пунктом 80.2 ст.80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України);

- у разі неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками (п.п.80.2.4 п.80.2 ст.80 ПК України);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального (п.п.80.2.5. п.80.2 ст.80 ПК України).

Відповідно до п.80.5 ст.80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно із п.80.7 ст.80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до п. 81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

З встановлених обставин вбачається, що посадовою особою позивача було допущено посадових осіб Головного управління ДПС в Одеській області до проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 за податковою адресою, за результатами проведення якої в подальшому було складено Акт (Довідка) фактичної перевірки та прийняті оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень.

При вирішенні даної справи, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08.09.2021 року у справі № 816/228/17.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року №2-зп у справі №3/35-313 вказано, що «… за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію».

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року №9-рп/2008 в справі №1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акта індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Так, у вищезазначеній постанові від 08.09.2021 року (справа №816/228/17) Велика Палата Верховного Суду сформулювала такий правовий висновок: «У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення».

При розгляді даної справи судом таких порушень та обставин не встановлено.

Стосовно правомірності проведення фактичної перевірки позивача, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.05.2018 року у справі №810/1394/16, відповідно до яких фактична перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У цьому випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Як зазначив відповідач, підставою для прийняття даного наказу слугувала наявна податкова інформація, отримана в рамках проведеного аналізу, яка свідчить про можливі порушення суб`єктом господарювання при проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій з порушенням забезпечення подання до органів ДПС звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій.

При цьому, судом встановлено, що у наказі №2627-п від 19.03.2024 року (яким призначено проведення фактичної перевірки) міститься посилання на норму підпункту 80.2.4 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, як на правову підставу для проведення перевірки.

У вказаному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норму ПК України та не вказаного в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено можливі факти порушення підприємцем норм законодавства, перевірку якого направлено перевірити перевіряючих та / або які саме відомості свідчать про неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками.

У відзиві на позов контролюючий орган зазначає, що фактична перевірка ФОП була проведена у зв`язку з наявною податковою інформацією, отриманою в рамках проведеного аналізу, що свідчить про можливі порушення при проведенні розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій з порушенням забезпечення подання до органів ДПС звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій.

Обставини, за яких у контролюючого органу була наявна інформація, яка свідчила про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, суд зазначає, що наявність у ГУДПС інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, є підставою для проведення фактичної перевірки згідно підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України. Проте, в даному випадку перевірка була проведена на підставі підпункту 80.2.4 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

При цьому докази наявності передбачених пп. 80.2.4 п. 80.2 ст. 80 ПК України для проведення фактичної перевірки відсутні та відповідач у відзиві відносно цього не зазначає жодних обґрунтувань.

В даному конкретному випадку, приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , контролюючий орган обмежився посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків і не обґрунтовано наявність фактичних підстав для проведення такої перевірки.

Суб`єкта господарювання позбавлено можливості зрозуміти причини, що зумовили проведення перевірки та їх наявність.

За встановлених обставин, в даному випадку контролюючий орган не дотримався вимог пункту 81.1 статті 81 ПК України та вчинив процедурне порушення порядку призначення та проведення фактичної перевірки платника податків.

Надаючи правову оцінку щодо правомірності податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Одеській області від 09.05.2024 року № 19692/15-32-07-06-20 на суму штрафних санкцій 1 020 грн. та від 09.05.2024 року № 19693/15-32-07-06-20 на суму штрафних санкцій 169 278, 75 грн. та по суті порушень, які були зазначені в акті перевірки та підстав для їх встановлення, суд виходив з наступного.

Як вбачається з наказу №2627-п від 19.03.2024 року наказано провести 20.03.2024 року фактичну перевірку тривалістю 10 діб ФОП ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 07.09.2022 року по дату закінчення перевірки.

Податковим повідомленням рішенням від 09.05.2024 року №19693/15-32-07-06-20 ФОП ОСОБА_1 притягнуто відповідальності в розмірі 167 220,00 грн. за порушення порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій, вчинене в жовтні грудні 2023 року.

Аналізуючи положення статей 75, 80 Податкового кодексу України, суд зазначає, що за змістом (особливістю) фактичної перевірки є перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог закону саме на поточний момент (фактичний момент перевірки), це кореспондується із правом податкового органу прийти на перевірку без попередження у будь-яку годину доби, згідно робочого графіка суб`єкта господарювання.

Однак, перевірка і співставлення даних за минулий період часу носить характер документальної перевірки, що суперечить законодавчо встановленому змісту фактичної перевірки та не може слугувати підставою для застосування штрафних санкцій.

Проведення перевірки за минулий час, відносно фактичної перевірки, що використовується відповідачем в якості підстави для висновку про наявність порушень законодавства з боку позивача фактично носить характер документальної перевірки.

Тому такі дії не можуть вчинятися в рамках фактичної перевірки та слугувати підставою для застосування штрафних санкцій.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 11 листопада 2020 року у справі № 640/2254/19, від 02 березня 2023 року у справі № 380/13375/21.

Враховуючи, що ФОП ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення, вчинені до дати проведення фактичної перевірки і не на поточний момент проведення перевірки, а за інші періоди, такі порушення не могли бути підставою для накладення штрафу.

Як встановлено судом, в період з 20.03.2024 року по 29.03.2024 року державними інспекторами ГУ ДПС в Одеській області Яковенком Д.Ю. та ОСОБА_3 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 в закладі «Osama sushi» за адресою АДРЕСА_1 .

В Акті перевірки зазначено про виявлення наступних порушень:

1) непроведення розрахункових операцій через зареєстрований ПРРО, ненадання розрахункових документів встановленої форми та змісту, що підтверджують виконання розрахункових операцій на загальну суму 8235,00 згідно опису наявних готівкових коштів від 20.03.2024 та даних х-звіту;

2) непроведення розрахункових операцій через зареєстрований ПРРО за період з січня 2023 по вересень 2023 на загальну суму 885,00 грн.; непроведення розрахункових операцій через зареєстрований ПРРО за період з жовтня 2023 по грудень 2023 року на загальну суму 334 440,00 грн.;

3) у термін проведення перевірки не надано у повному обсязі документи, що є предметом перевірки, а саме табелі обліку робочого часу працівників за весь перевіряємий період (надано лише за березень 2024р), не надано підтверджуючих первинних документів щодо трудових взаємовідносин з ОСОБА_2 ;

4) перевіркою встановлено використання праці найманої особи без її належного оформлення, а саме ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка згідно наданих пояснень проводить розрахункові операції у торгівельній точці «Osama sushi» для ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до наявних в контролюючого органу відомостей, ФОП ОСОБА_1 задекларовано дохід за звітний 2023 рік на суму 5 330 444,00 грн.

Водночас, з вказаної суми:

- дохід на суму 4 875 768,00 грн. отримано за наслідками проведення розрахункових операцій, що відображено в СОД РРО ДПС України та не заперечується контролюючим органом;

- дохід на суму 58 877,55 грн. отримано за наслідками розрахунків з еквайрингу; - Дохід на суму 745,45 грн. є еквайринговою комісією;

- дохід на суму 75 569,08 грн. та 154 103,00 грн. прийнято як оплату за готову їжу та страви та надані послуги платежами на рахунок IBAN;

- дохід на суму 115 880,00 грн. та 49 500,00 грн. є власними коштами ФОП ОСОБА_1 , внесеними на рахунок IBAN. Всього дохід на суму 5 330 444 грн.

Позивач за наслідком здійснення фактичної податкової перевірки доводив контролюючому органу, що дохід в розмірі 334 440,00 грн., відображений в річній звітній декларації, отримано у спосіб, що не потребував оформлення та видачі розрахункових документів з урахуванням того, що такі операції не були розрахунковими та здійснювались через реквізити рахунку ФОП ОСОБА_1 у форматі IBAN, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей банківських виписок по рахунку ФОП ОСОБА_1 , в період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року ФОП ОСОБА_1 прийняла оплату:

- за послуги постачання готових страв від фізичних осіб підприємців та фізичних осіб на рахунок IBAN на суму 75 569,08 грн., що підтверджується угодами рахунками, що додаються до позовної заяви;

- за готову їжу та страви на рахунок IBAN від фізичних осіб на суму 154 103,00 грн., що підтверджується товарними чеками, що долучені позивачем позовної заяви.

Обов`язок застосування РРО/ПРРО встановлено нормами Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР.

Законом передбачено загальні правила здійснення розрахункових операцій.

Зокрема, у разі проведення розрахунків у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) застосування РРО/ПРРО є обов`язковим у встановленому Законом № 265 порядку.

Статтею 2 Закону № 265 визначено, що розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Таким чином, не є розрахунковими операції, що проводяться між двома фізичними особами підприємцями за надані послуги у безготівковій формі (через рахунки в банківських установах), а тому за наслідками таких операцій не може видаватись розрахунковий документ.

Cуб`єкти господарювання, у тому числі фізичні особи підприємці платники єдиного податку другої четвертої груп, які одночасно проводять розрахункові операції в готівковій та в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів) та отримують кошти на поточний рахунок у форматі IBAN зобов`язані застосовувати реєстратори розрахункових операцій (далі РРО) та/або програмні РРО для всіх операцій, окрім отримання коштів безпосередньо на поточний рахунок за допомогою його реквізитів (IBAN).

Пунктом 2 ст. 9 Закону №265 встановлено пільгу, відповідно до якої РРО/ПРРО та розрахункові книжки не застосовуються при виконанні банківських операцій. якщо продавець надає покупцю для оплати за товар реквізити свого поточного рахунку у форматі IBAN і покупець самостійно здійснює повну попередню оплату з їх використанням. У такому випадку РРО/ПРРО не застосовується, оскільки така операція є різновидом банківської операції, незалежно від обраного покупцем способу оплати.

Роз`яснення відповідного змісту неодноразово публікувались територіальними управліннями ДПС України.

У базі ЗІР Категорія: 109.02 міститься роз`яснення про те, що РРО та/або ПРРО не застосовуються у разі оплати покупцем коштів виключно на поточний рахунок фізичної особи підприємця, оскільки така операція не є розрахунковою, оскільки продавець надає покупцю повні банківські реквізити для здійснення оплати (поточний рахунок у форматі ІВАN).

Судом встановлено, що на суму вказаних операцій не видавались розрахункові документи, оскільки такі операції, відповідно до вищенаведених норм законодавства не є розрахунковими.

Відповідно, притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності в цій частині суперечить нормам чинного законодавства.

Судом встановлено, що всього за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року на рахунок ФОП ОСОБА_1 внесено власних коштів ОСОБА_1 на суму 115 880,00 грн. та 49500,00 грн. відображено вказану суму як дохід у відповідному звітному періоді.

Так, згідно з п. 292.1 ст. 292 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями (далі ПКУ) доходом платника єдиного податку для фізичної особи підприємця є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою-підприємцем пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Згідно з п. 112.7 ст. 112 Податкового кодексу України, усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

Кошти, що надійшли на розрахунковий рахунок, який відкрито фізичною особою для здійснення підприємницької діяльності, і які є власними коштами такої фізичної особи (тобто кошти отримані не від підприємницької діяльності), за загальним правилом включаються до доходу ФОПуплатника єдиного податку, з врахуванням вимог ст. 292 ПКУ. Роз`яснення відповідного змісту містяться в базі ЗІР. Водночас, операція з внесення власних коштів на рахунок ФОП не є операцією з реалізації товарів / послуг та не є розрахунковою операцією, а тому на суму таких операцій не видавався розрахунковий документ ФОП ОСОБА_1 . Відповідно, в цій частині не було допущено порушення у вигляді непроведення розрахункових операцій через зареєстрований ПРРО.

Отже, відсутні підстави застосування до ФОП ОСОБА_1 відповідальності за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій, вказаних в Акті, в попередніх періодах за результатами проведення фактичної перевірки. Відповідно, в цій частині податкове повідомлення рішення підлягає скасуванню.

Податковим повідомленням рішенням № 19693/15-32-07-06-20 від 09.05.2024 року на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і п. 1 ст. 17 Закону України №265/95ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафну санкцію у сумі 169 278,75 грн.

При цьому, у Розрахунку штрафних (фінансових) санкцій згідно акта фактичної перевірки від 29.03.2024 року зазначено, серед іншого, наступні порушення:

- п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР. Відповідальність передбачена: п. 1 ст. 17 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР. Сума, до якої застосовується фінансова санкція, грн.: 885,00 (розрахунки з еквайрингу у лютому 2023) Розрахунок фінансової санкції, грн.: пункт 12 розділу ІІ Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР. Сума фінансової санкції, грн.: не застосовується;

- п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР. Відповідальність передбачена: п. 1 ст. 17 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР. Сума, до якої застосовується фінансова санкція, грн.: 8235,00 (опис готівкових коштів від 20.03.2024). Розрахунок фінансової санкції, грн.: пункт 15 розділу ІІ Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР 25% - за порушення, вчинене вперше. Сума фінансової санкції, грн.: 2 058,75 грн.

- п. 1, п. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР. Відповідальність передбачена: п. 1 ст. 17 Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР. Сума, до якої застосовується фінансова санкція, грн.: 334 440,00 (згідно додатку №1 до акту фактичної перевірки). Розрахунок фінансової санкції, грн.: пункт 15 розділу ІІ Закону України від 06.07.1995р. №265/95-ВР 50% - за кожне наступне порушення. Сума фінансової санкції, грн.: 167 220,00 грн.;

Таким чином, за доводами контролюючого органу порушення згідно Додатку №1 мало бути вчинене після 20.03.2024 року. Водночас, Додаток №1 у пункті 2 містить наступне формулювання: « 2. Готівкові розрахунки у період жовтень грудень 2023 на загальну суму 334 440,00 грн». Більше того, вказані порушення мали місце в різних календарних роках.

Таким чином, порушення, за яким розраховується фінансова санкція, мало місце до 20.03.2024 року, а тому не може вважатись повторним.

Верховний Суд у постанові від 27.08.2020 по справі № 815/4014/16 зазначив, що Закон №265/95 не містить визначення понять видів порушень, за які встановлює відповідальність у вигляді застосування фінансових санкцій до суб`єктів господарювання, і не розкриває їх змісту. Проте в теорії адміністративного права розрізняють продовжувані і триваючі адміністративні правопорушення. Так, продовжуваним адміністративним проступком називають ряд ідентичних проступків, які вчиняються неодноразово з однаковою метою, формою вини, тими ж суб`єктами, засобами дії і які складають у сукупності єдине правопорушення. Натомість триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Аналізуючи вказане, Верховний Суд зазначив, що диспозиція пункту 1 частини 1 статті 17 Закону №265/95 говорить, що кваліфікуючою ознакою згідно якої можна віднести правопорушення до повторно вчиненого є обставина його виявлення контролюючим органом за наслідками проведеної перевірки протягом одного календарного року, в якому аналогічне правопорушення по тому ж платнику було зафіксовано контролюючим органом.

Суд звертає увагу, що до перевірки, яка відбулася в березні 2023 року, жодні порушення порядку проведення розрахункових операцій ФОП ОСОБА_1 не виявлялись, до відповідальності за такі порушення ФОП ОСОБА_1 не притягувалась.

Відповідно, порушення порядку проведення розрахункових операцій на суму 334 440,00 в жодному разі не може вважатись повторним, а тому за таке порушення не може застосовуватись штрафна санкція в розмірі 50% як за кожне наступне порушення.

З огляду на вказане податкове повідомлення рішення № 19693/15-32-07-06-20 від 09.05.2024 року в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

Судом встановлено, що в ході проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 надавалась, серед іншого, банківська виписка по рахунку № НОМЕР_1 відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» за період з 01.01.2023 по 24.03.2024 року.

Факт отримання такої виписки контролюючим органом в період проведення фактичної перевірки підтверджується листом ГУ ДПС в Одеській області від 04.06.2024 року №22876/6/15-32-07-06-06, яким надавалась відповідь на адвокатський запит щодо переліку документів, отриманих контролюючим органом від ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 у ході фактичної перевірки.

22.04.2024 року ФОП ОСОБА_1 подано заперечення на акт фактичної перевірки, до яких долучені: банківська виписка руху коштів по рахунку № НОМЕР_1 між своїми рахунками за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 року; банківська виписка руху коштів по рахунку № НОМЕР_1 за безготівковими операціями від контрагентів за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 року; банківська виписка руху коштів по рахунку № НОМЕР_1 за безготівковими операціями з фізичними особами за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 року.

У постановах від 29 травня 2020 року у справі №826/27811/15, від 6 серпня 2019 року у справі №160/8441/18 Верховний Суд сформулював такий висновок. Надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

У постанові від 08 вересня 2019 року у справі № 802/1069/13-а Верховний Суд також зауважував, що обставина порушення платником податків обов`язку, встановленого пунктом 85.2 статті 85 ПК України, щодо надання після початку перевірки всіх документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки, не означає, що такий платник не має права додатково їх надати до прийняття відповідного рішення й, при цьому, не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати додатково надані платником документи у строк, встановлений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 ПК України, при прийнятті рішення, що прямо передбачено нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України.

Також у постановах від 08 серпня 2019 року у справі №802/1069/13-а, від 01 квітня 2020 року у справі № 640/637/19 Верховний Суд висловив позицію про те, що законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки. При цьому, якщо платник податків у запереченнях на акт перевірки посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, до прийняття рішення за результатами такої перевірки це зумовлює обов`язок податкового органу щодо призначення та проведення позапланової перевірки.

Позиція Верховного Суду у питанні застосування норми пункту 44.6 статті 44 ПК України є усталеною і послідовною. У постановах від 24 лютого 2020 року у справі № 440/4443/18, від 27 квітня 2022 року у справі № 420/13197/20 Верховний Суд виходив з того, що, суд не може обмежити право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Разом з тим, з огляду на передбачену ПК України мету й повноваження контролюючого органу під час проведення податкової перевірки, у разі, якщо рішення контролюючого органу мотивоване саме ненаданням платником податків на вимогу контролюючого органу первинних документів, адміністративний суд, виходячи з окреслених процесуальним законом меж судового доказування, повинен перевіряти і враховувати такі обставини й винятки з них при вирішенні спору.

Наявність документів, які підтверджують правомірність отримання доходу, відображеного у звітній податковій декларації, в інші періоди, ніж вказано в податковому повідомленні рішенні, а також обставини того, що таких дохід отримано не за наслідком проведення розрахункових операцій, спростовують висновки контролюючого органу про наявність порушення порядку проведення розрахункових операцій.

Банківські виписки, долучені до заперечень, протиправно не були враховані контролюючим органом під час прийняття рішення.

Відповідно, наявні підстави для скасування податкового повідомлення рішення.

Актом перевірки, серед іншого, встановлено порушення у зв`язку з тим, що у термін проведення перевірки не надано у повному обсязі документи, що є предметом перевірки, а саме табелі обліку робочого часу працівників за весь перевіряємий період (надано лише за березень 2024р), не надано підтверджуючих первинних документів щодо трудових взаємовідносин з ОСОБА_2 , у зв`язку з чим до ФОП ОСОБА_1 на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 пункту (ів) 121.1 статті (ей) 121 Податкового кодексу України застосовано штрафну санкцію у сумі 1 020,00 грн.

При цьому, Акт перевірки не містить будь-якого письмового документа, на підставі якого від ФОП ОСОБА_1 вимагали надання «табелів обліку робочого часу працівників за весь перевіряємий період», як і доказів належного направлення / вручення такого запиту ФОП ОСОБА_1 .

У відповідності до норм п. 85.2. ст. 85 ПК України передбачено обов`язок платника податків надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Зазначений у п. 85.2 ПК України обов`язок кореспондується із п. 85.4 ст. 85 ПК України згідно якого, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

У відповідності до положень п. п. 20.1.6, п. 20.1, ст. 20 ПК України передбачено право перевіряючих запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Водночас, у п. п. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 ПК України зазначено, що платники податків зобов`язані подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Згідно з нормами п. 73.3 ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

При цьому, відповідно до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

З огляду на вказане, суд вважає відсутніми підстави для притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності за вказане порушення, а тому податкове повідомлення рішення № 19692/15-32-07-06-20 від 09.05.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивача в сумі 1702, 99 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області №19693/15-32-07-06-20 від 09.05.2024 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області №19692/15-32-07-06- 20 від 09.05.2024 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рисоіл Україна» суму сплаченого судового збору в розмірі 1702 грн. 99 коп. (одна тисяча сімсот дві гривні 99 коп.).

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: фізична особа підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ).

Суддя С.О. Cтефанов