Справа № 560/10871/24
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

14 листопада 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В.

за участю:секретаря судового засідання Данилюк В.П. представника позивача Ткачука Б.М., представника відповідача Ткачук Н.І.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання вимоги протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2024 №00/20412406 на суму 164 500 гривень 67 копійок, що прийнята Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області відносно ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 06.02.2024 № на суму 82 250 гривень 34 копійок, прийнятого Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає про те, що відповідачем не доведено факту вручення позивачеві наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, внаслідок чого порядок проведення такої перевірки не відповідає положенням п. 79.2. ст. 79 Податкового кодексу України.

Вказує, що після припинення статусу фізичної особи-підприємця, позивачем було змінено адресу реєстрації місця проживання на іншу, а саме: АДРЕСА_1 .

При цьому, надіслання всієї поштової кореспонденції, що стосується податкової перевірки, здійснювалося за адресою: АДРЕСА_2 , до якої позивач станом на дату надіслання листів не мала жодного відношення.

Зважаючи на зазначені обставини, на думку позивача, наведені вище порушення вимог чинного законодавства допущені контролюючим органом під час проведення податкової перевірки, зумовлюють протиправність податкових повідомлень-рішень та інших рішень, прийнятих за наслідками проведення такої перевірки та є підставою для їх скасування.

Ухвалою Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду здійснено перехід із спрощеного позовного провадження до розгляду справи №560/10871/24 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що документи про зміну податкової адреси ФОП ОСОБА_1 на адресу податкових органів не надходили, будь-яка інформація про фактичне місце проживання не повідомлялась, а отже у податкового органу були відсутні підстави направлення документів позивачу за іншою адресою, окрім визначеною нею податковою адресою.

Вказує, що оскаржувані позивачем рішення винесено на підставі, у межах повноважень контролюючого органу та у спосіб, що передбачений чинним податковим законодавством України, із врахуванням всіх обставин, що мали значення для їх прийняття, а тому підстави для визнання їх неправомірними і скасування відсутні. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій з доводами відповідача не погоджується. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача скористався правом на подачу заперечення на відповідь на відзив, де вказує про безпідставність тверджень позивача та необґрунтованість позовних вимог.

Також Головне управління ДПС у Хмельницькій області подало заяву, в якій просить залишити цей адміністративний позов без розгляду, у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.

Позивачем надано до суду письмові заперечення з приводу вище вказаного клопотання.

Протокольною ухвалою суду у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, у зв`язку із його безпідставністю, оскільки відповідно до усталеної судової практики платник єдиного соціального внеску для захисту своїх прав та і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого ст. 122 КАС України, а не ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI від 08.07.2010.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, оскільки вважає, що винесені відповідачем рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що перевірка була проведена в межах чинного податкового законодавства України, а тому винесенні за результатами перевірки оскаржувані рішення податкового органу є правомірними. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

Враховуючи надходження інформації від державного реєстратора про внесення до Єдиного держаного реєстру запису про рішення ФОП ОСОБА_1 про припинення підприємницької діяльності, наказом ГУ ДПС у Хмельницькій області №789-П від 21.03.2023 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, за період з 01.01.2017 по 17.01.2019.

З метою вручення в порядку ст. 42 ПК України наказу про проведення перевірки, направлень на перевірку та проведення перевірки працівниками ГУ ДПС у Хмельницькій області здійснено виїзд за адресою ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 .

У зв`язку з неможливістю проведення перевірки, складено акт про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням платника податків від 23.03.2023 №115/22-01-24-06-/.

Оскільки виїзна документальна перевірка ФОП ОСОБА_1 не відбулась було прийнято рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за додержання якого покладено на контролюючі органи за період з 01.01.2017 по 17.01.2019, з питань правильності нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.03.2015 по 17.01.2019, тривалістю 5 робочих днів - з 07.12.2023, яке оформлене наказом ГУ ДПС у Хмельницькій області від 26.10.2023 №2913-П.

Наказ про проведення перевірки №2913-П від 26.10.2023 та повідомлення про проведення перевірки №224/22-01-24-06 від 26.10.2023 направлено ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення за її податковою адресою АДРЕСА_3 . Вказане поштове відправлення повернуто поштовою службою без вручення 27.11.2023, причина повернення - у з в`язку з закінченням терміну зберігання.

За результатами перевірки складено акт від 20.12.2023 №14842/22-01-24- 06/ "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 17.01.2019 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 03.03.2015 по 17.01.2019".

Відповідно до висновків зазначеного акту, перевіркою встановлено ряд порушень, в тому числі: п. 2 ч.1 ст.7, п.5 ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове пенсійне страхування" від 08.07.2010 №2464-VІ ФОП платником занижено єдиний внесок в загальній сумі 164500,67 грн, в тому числі за 2017 рік в сумі 85491,95 грн, 2018 рік в сумі 79008,72 грн, в результаті заниження бази оподаткування єдиним внеском в загальній сумі 747730,08 грн.

У зв`язку з виявленим порушенням винесена оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06.02.2024 №00/20412406 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 06.02.2024 № .

Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, відображених у додатку Ф2 до податкової декларації, встановлено порушення п.44.1, п.44.6 ст.44, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, а саме: фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 віднесено до складу витрат вартість придбаних ТМЦ, витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату, інші витрати, в сумі 2396263,34 грн, факт понесення яких документально не підтверджений.

Вважаючи, що права позивача порушені, остання звернулась до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (п. 79.1 ст. 79 ПК України).

Відповідно до ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Пунктом 42.5 ст. 42 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Тобто, платник податків вважається також ознайомленим з наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.

Судова практика вказує, що невиконання платником податків обов`язку щодо повідомлення контролюючого органу про зміну податкової адреси позбавляє його можливості посилатися у спорі з контролюючим органом, що документи, правомірності яких стосується спір, не були йому вручені, якщо буде встановлено, що документи були направлені в установленому законом порядку на його податкову адресу, навіть у випадку повернення цих документів підприємством поштового зв`язку, через неможливість їх вручення.

Крім того, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08.08.2019 по справі №520/8681/18, що обов`язку контролюючого органу завчасно ознайомити платника податків про намір проведення документальної позапланової невиїзної перевірки у спосіб, визначений пунктом 42.2 статті 42 ПК України, кореспондує також і обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції або повідомлень (у разі застосування пункту 42.4 статті 42 ПК України) від органів ДПС України. Необізнаність платника з наказом про проведення перевірки через нехтування або ухилення від виконання такого обов`язку без поважних причин не може бути в подальшому розцінена на користь останнього.

Отже, при зміні податкової адреси, незалежно від зміни статусу ФОП, позивач була зобов`язана повідомити податковий орган за встановленою формою.

Також незалежно від того, чи фізична особа здійснює підприємницьку діяльність, чи припинила, за нею зберігається обов`язок повідомлення про зміну податкової адреси.

Будь - яких належних доказів того, що позивач виконала свій обов`язок щодо повідомлення про зміну адреси податковим органам, суду надано не було.

Отже, документи про зміну податкової адреси ОСОБА_1 на адресу податкових органів не надходили, будь-яка інформація про фактичне місце проживання не повідомлялась, а отже у податкового органу були відсутні підстави направлення документів позивачу за іншою адресою, окрім визначеною нею податковою адресою.

Поряд з цим, слід вказати на висновки Верховного Суду, зроблені у постанові від 23.09.2021 у справі №640/8096/19: "Відхиляючи доводи позивачки щодо направлення відповідачем податкового повідомлення-рішення від 07.06.2018 №-1008 на адресу, за якою вона станом на дату направлення не була зареєстрована та не проживала, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що згідно з пунктом 70.7 статті 70 ПК фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Оскільки станом на дату направлення відповідачем податкового повідомлення-рішення від 07.06.2018 №-1008 позивачка не виконала обов`язок, встановлений пунктом 70.7 статті 70 ПК, підстав для ствердження, що контролюючий орган зобов`язаний був направити їй податкове повідомлення на адресу фактичного місця її реєстрації та проживання, немає.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 №822 затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25.10.2017 за № 1306/31174) (далі - Положення № 822).

Розділом IX Положення №822 регламентовано порядок подання заяви про зміну даних, які вносяться до облікової картки та повідомлення.

Згідно з пунктом 1 розділу IX Положення №822 фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання заяви за формою №5ДР (додаток 12) або заяви за формою №5ДРП (додаток 13) відповідно.

Пунктом 4 розділу IX Положення №822 передбачено, що внесення змін до Державного реєстру та окремого реєстру Державного реєстру здійснюється протягом трьох робочих днів від дня подання фізичною особою заяви за формою №5ДР або заяви за формою № 5ДРП до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання). У разі звернення до будь-якого контролюючого органу строк внесення змін до Державного реєстру може бути продовжено до п`яти робочих днів.

З огляду на викладене, процедура внесення змін до Державного реєстру та даних облікової картки пов`язується саме з виконанням фізичною особою як платником податків свого обов`язку щодо звернення до контролюючого органу із відповідною заявою за формою № 5ДР."

Таким чином, відповідачем виконано приписи ст. 79 ПК України, копію наказу та повідомлення направлено позивачу у встановленому порядку, що дало право Головному управлінню ДПС у Хмельницькій області 07.12.2023 розпочати перевірку.

З матеріалів справи встановлено, що перевірка проводилась у період з 07.12.2023 по 13.12.2023.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до вказаних положень при перевірці використано наявну у податкового органу інформацію.

При цьому, перевіркою не виявлено документів, що підтверджують факт придбання товарів (робіт, послуг), (товарно - транспортні накладні, видаткові накладні, розрахунково - платіжні документи, акти виконаних робіт наданих послуг, тощо), оплата праці, інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності в сумі 2396263,34 грн за період 01.01.2017 - 17.01.2019 рік та правомірного віднесення їх вартості до складу витрат.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.44.6 ст.44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Норма абзацу першого пункту 44.6 статті 44 ПК України вимагає наявність документів на час складення податкової звітності, встановлює правило щодо надання платником податків документів для перевірки, а також юридичний наслідок недотримання цього правила як виключення факту документів на час складення податкової звітності. Вона є складовою механізму правового регулювання податкового обліку і не входить в будь-яку конкуренцію з процесуальними нормами, якими встановлені правила доказування в адміністративному судочинстві.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2023 року у справі №640/10530/19.

В порушення вимог чинного законодавства ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано первинних документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків та зборів.

Варто також зазначити, що позивачем не надано до суду документів, якими б підтверджувались показники податкової та фінансової звітності, облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Суд критично оцінює, посилання позивача на те, що на час проведення перевірки контролюючим органом, процедура припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 була завершена, а тому у контролюючого органу не було правових підстав для проведення перевірки.

Відповідно до 11.18 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою, а також відомості відповідної реєстраційної картки.

Державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності.

Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2021 року №480/2004/19 зробив наступні висновки: розпочата процедура припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є підставою для проведення перевірки такої особи, а нормами Податкового кодексу України не передбачено обмежень щодо призначення такої перевірки після проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Враховуючи вищевикладене, документальну планову невиїзну перевірку ОСОБА_1 проведено правомірно, документи, що стосуються перевірки направлялись позивачу у встановленому ст. 42 ПК України порядку та вважаються врученими.

Відповідно до положень Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41) обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справах «Салов проти України», «Проніна проти України», «Серявін та інші проти України», де Суд зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain).

Виходячи з оцінки обставин та доказів, наданих сторонами, враховуючи те, що відповідач довів, що діяв в межах наданих повноважень і не порушив вимоги закону, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими, відтак не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, розподіл судових витрат в порядку статті 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання вимоги протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19 листопада 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м.Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя Я.В. Драновський