Справа № 604/796/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 604/796/24 пров. № А/857/22147/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань - Гладкої С.Я.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 01 серпня 2024 року (головуючий суддя: Сіянко В.М., місце ухвалення - сел. Підволочиськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

ОСОБА_1 , 31.05.2024 звернувся до суду з позовом, в якому, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № від 21 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн, а провадження закрити.

Обґрунтовує позов тим, що відповідач при складенні адміністративних матеріалів допустив грубі порушення та не дослідив усіх обставин справи, а тому оскаржувана постанова є необґрунтованою, незаконною, а в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 01 серпня 2024 року позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № від 21 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на те, що оскаржувана постанова відповідає всім критеріям та містить всю необхідну інформацію, передбачену КУпАП, зміст постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач, 01.11.2024 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відхилити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки оскаржувана постанова не містить посилання на будь-які докази, на яких ґрунтується висновок уповноваженої особи про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому долучені до відзиву фото як доказ, не приймались до уваги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 09.05.2024 позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП.

В оскарженій позивачем постанові зазначено, що 09.05.2024 о 15:51 год за адресою: м. Тернопіль, вул. Родини Барвінських, 12, т/з PEUGEOT 5008 н.з. НОМЕР_1 здійснено зупинку ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушено вимоги п.15.9 (и) ПДР України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 3 ст. 219 КУпАП, від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і сьомою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до примітки ст. 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Відповідно до п. п. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України), зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП, передбачено, що за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно матеріалів справи, відповідно до положень статті 14-2 КУпАП, інспектором з паркування було здійснено фотофіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення (а. с. 26-28), які в розумінні ст. 251 КУпАП є належним доказом по цій справі, на яких було зафіксовано:

1) дату порушення - 09.05.2024;

2) географічні координати: 49.5580578, 25.5969675 (https://www.google.com/maps/place/%D1%83%D0%BB.+%D0%A1%D0%B5%D0%BC%D0%B5%D0%B9%D1%81%D1%82%D0%B2%D0%B0+%D0%91%D0%B0%D1%80%D0%B2%D0%B8%D0%BD%D1%81%D0%BA%D0%B8%D1%85,+12,+%D0%A2%D0%B5%D1%80%D0%BD%D0%BE%D0%BF%D0%BE%D0%BB%D1%8C,+%D0%A2%D0%B5%D1%80%D0%BD%D0%BE%D0%BF%D0%BE%D0%BB%D1%8C%D1%81%D0%BA%D0%B0%D1%8F+%D0%BE%D0%B1%D0%BB%D0%B0%D1%81%D1%82%D1%8C,+46002/@49.5578387,25.5942325,737m/data=!3m1!1e3!4m15!1m8!3m7!1s0x473031be515c0e2d:0xe5318f459ae65f1d!2z0YPQuy4g0KHQtdC80LXQudGB0YLQstCwINCR0LDRgNCy0LjQvdGB0LrQuNGFLCAxMiwg0KLQtdGA0L3QvtC_0L7Qu9GMLCDQotC10YDQvdC-0L_QvtC70YzRgdC60LDRjyDQvtCx0LvQsNGB0YLRjCwgNDYwMDI!3b1!8m2!3d49.5578352!4d25.5968074!16s%2Fg%2F11p6zm8j3w!3m5!1s0x473031be515c0e2d:0xe5318f459ae65f1d!8m2!3d49.5578352!4d25.5968074!16s%2Fg%2F11p6zm8j3w?entry=ttu&g_ep=EgoyMDI0MTExMi4wIKXMDSoASAFQAw%3D%3D).

3) час вчинення порушення: 15 год 52 хв

Так, цими фотоматеріалами підтверджується, факт порушення позивачем п. п. «и» п. 15.9 розділу 15 ПДР України, оскільки позивач здійснив зупинку автомобіля марки PEUGEOT 5008 н.з. НОМЕР_1 в м. Тернопіль, вул. Родини Барвінських, 12, ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території.

Щодо покликання суду першої інстанції, що оскаржувана постанова не містить посилання на будь-які докази, на яких ґрунтується висновок уповноваженої особи про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому долучені до відзиву фото (а. с. 26-28) як доказ, не приймаються до уваги, то суд апеляційної інстанції вважає такі помилковими.

Оскільки, проаналізувавши оскаржувану постанову (а. с. 29), судом апеляційної інстанції встановлено, що у цій постанові вказано, що фотозйомка інспектором з паркування здійснювалася, зокрема, за допомогою технічного засобу «LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K80V2».

Крім цього, згідно цих фото, інспектором з паркування здійснювалися заміри відстані автомобіля позивача до виїзду з прилеглої території цифровим лазерним далекоміром GLM 500, який пройшов повірку, згідно Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 3400 від 02.10.2023, яке чинне до 02.10.2024 видане ДП «Тернопільський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (а. с. 33).

Отже, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП України, винесена на підставі та в межах повноважень наданих відповідачу, за наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а отже є законною.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 313, 315, 317, 321, 322, КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради задовольнити.

Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 01 серпня 2024 року у справі № 604/796/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін
У зв`язку з участю судді Ніколіна В.В. у підготовці для підтримання кваліфікації суддів апеляційних адміністративних судів у Національній школі суддів України з 11.11.2024 по 15.11.2024 та перебуванням судді Матковської З.М. у відрядженні з 13.11.2024 по 17.11.2024, повний текст судового рішення складено та підписано 18.11.2024.