Справа № 160/11360/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди в розмірі 128 709,69 грн. (сто двадцять вісім тисяч сімсот дев`ять грн. 69 коп.) за безпосередню участь в здійснені заходів із захисту національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 23 січня по 20 березня 2024 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) нарахувати та виплати ОСОБА_1 , додаткову винагороду в розмірі 128 709,69 грн. (сто двадцять вісім тисяч сімсот дев`ять грн. 69 коп.) за безпосередню участь в здійсненні заходів із захисту національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 23 січня по 20 березня 2024 року.
Ухвалою суду від 06.05.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 06.05.2024 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме копії:
- копію витягу з наказу про те, що позивач в період часу з 23 січня по 20 березня 2024 року перебував як солдат військової частини НОМЕР_1 при виконанні обов`язків військової служби та захисту Батьківщини в районі проведення бойових дій;
- витяг з наказу про виплату додаткової винагороди на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 за період часу з 23 січня по 20 березня 2024 року військовослужбовцям військової частини НОМЕР_6 , та зокрема позивача;
- пояснення/інформацію стосовно того, хто фактично здійснює виплату військовослужбовцям ЗС України додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168;
- бойового наказу (бойового розпорядження) стосовно позивача в період часу з 23 січня по 20 березня 2024 року;
- журналу бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад) стосовно позивача в період часу з 23 січня по 20 березня 2024 року;
- рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь військовослужбовця позивача (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань в період часу з 23 січня по 20 березня 2024 року;
- звернення позивача про необхідність здійснення заходів щодо соціального та правового забезпечення позивача/ виплату додаткової винагороди за спірний період;
- листи/відмови (рішення) відповідача на звернення позивача щодо спірних виплат (накази, тощо) та інші докази щодо суті спору.
23.05.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву позивача. Долучено додаткові докази по справі.
Ухвалою суду від 29.07.2024 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Військову частину НОМЕР_2 та Військову частину НОМЕР_3 .
Витребувано у військової частини НОМЕР_2 належним чином завірені докази, які підтверджують відрядження ОСОБА_1 з 24.01.2024 року до військової частини НОМЕР_2 та всі наявні докази на підставі яких були видані довідки від 01.02.2024 року №4/470/35, від 02.03.2024 року №4/470/84 та від 29.03.2024 року №4/470/121, а також надати інформацію щодо результату розгляду службового листа військової частини НОМЕР_1 від 17.05.2024 року №1835/51 або повідомити суд про причини, за яких витребувану інформацію надати неможливо.
Витребувано у військової частини НОМЕР_3 належним чином завірені докази на підставі яких були винесені довідки №457 від 02.02.2024 року, №927 від 01.03.2024 року, №1372 від 02.04.2024 року в частині, що стосуються ОСОБА_1 , або повідомити суд про причини, за яких витребувану інформацію надати неможливо.
14.08.2024 року Військова частина НОМЕР_2 подали до суду додаткові письмові пояснення по справі.
Ухвалою суду від 18.09.2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Військову частину НОМЕР_4 .
Витребувано у Військової частини НОМЕР_2 докази на підставі яких були видані довідки від 01.02.2024 року №4/470/35, від 02.03.2024 року №4/470/84 та від 29.03.2024 року №4/470/121, а також журнали ведення бойових дій №1/3дск (том 1); №1/3дск (том 2), №1/3дск (том 3), №1/3 (том 5) та за наявності інші докази на підставі яких було видано вказані довідки або повідомити суд про причини, за яких витребувану інформацію надати неможливо.
Витребувано у Військової частини НОМЕР_4 належним чином завірені бойові розпорядження №5496 дск від 14.09.2023 року та/або №8244 дск від 21.03.2024 року, інформацію та наявні докази на підставі яких військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_1 перебував у розпорядженні військової частини НОМЕР_4 у спірний період або повідомити суд про причини, за яких витребувану інформацію надати неможливо.
Витребувано у ОСОБА_1 пояснення та у разі наявності докази щодо його передання у підпорядкування командира ЗІЗ 16 опп (військова частина НОМЕР_3 ) ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у розпорядження військової частини НОМЕР_4 та щодо виконання наказів військової частини НОМЕР_1 від 23.01.2024 року №23, бойового розпорядження комендатури сил оборони м.Кривий Ріг №1292дск від 21.01.2024 року, бойового наказу командира 1936 ошвб №1дск від 22.01.2024 року або повідомити суд про причини, за яких витребувану інформацію надати неможливо.
Витребувано у Військової частини НОМЕР_3 докази щодо його передання у підпорядкування командира ЗІЗ 16 опп (військова частина НОМЕР_3 ) ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та щодо виконання наказів військової частини НОМЕР_1 від 23.01.2024 року №23, бойового розпорядження комендатури сил оборони м.Кривий Ріг №1292дск від 21.01.2024 року, бойового наказу командира 1936 ошвб №1дск від 22.01.2024 року або повідомити суд про причини, за яких витребувану інформацію надати неможливо
Ухвалою суду від 18.10.2024 року повторно витребувано у військової частини НОМЕР_4 належним чином завірені бойові розпорядження №5496 дск від 14.09.2023 року та/або №8244 дск від 21.03.2024 року, інформацію та наявні докази на підставі яких військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_1 перебував у розпорядженні військової частини НОМЕР_4 у спірний період або повідомити суд про причини, за яких витребувану інформацію надати неможливо.
Повторно витребувано у військової частини НОМЕР_2 докази на підставі яких були видані довідки від 01.02.2024 року №4/470/35, від 02.03.2024 року №4/470/84 та від 29.03.2024 року №4/470/121, а також журнали ведення бойових дій №1/3дск (том 1); №1/3дск (том 2), №1/3дск (том 3), №1/3 (том 5) та за наявності інші докази на підставі яких було видано вказані довідки або повідомити суд про причини, за яких витребувану інформацію надати неможливо.
Повторно витребувано у ОСОБА_1 пояснення та у разі наявності докази щодо його передання у підпорядкування командира ЗІЗ 16 опп (військова частина НОМЕР_3 ) ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у розпорядження військової частини НОМЕР_4 та щодо виконання наказів військової частини НОМЕР_1 від 23.01.2024 року №23, бойового розпорядження комендатури сил оборони м.Кривий Ріг №1292дск від 21.01.2024 року, бойового наказу командира 1936 ошвб №1дск від 22.01.2024 року або повідомити суд про причини, за яких витребувану інформацію надати неможливо.
Витребувано у Галузевому архіві Міністерства оборони України докази щодо передання ОСОБА_1 у підпорядкування командира ЗІЗ 16 опп (військова частина НОМЕР_3 ) ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та щодо виконання наказів військової частини НОМЕР_1 від 23.01.2024 року №23, бойового розпорядження комендатури сил оборони м.Кривий Ріг №1292дск від 21.01.2024 року, бойового наказу командира 1936 ошвб №1дск від 22.01.2024 року, або повідомити суд про причини, за яких витребувану інформацію надати неможливо.
29.10.2024 року Галузевий Державний архів Міністерства оборони України надали пояснення по справі.
01.11.2024 року Військова частина НОМЕР_2 подали заява на виконання ухвали суду.
14.11.2024 року Військова частина НОМЕР_2 подали до суду клопотання про долучення доказів.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 18.11.2024 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до витягу з наказу № 11 від 11.01.2024 року та посвідчення про відрядження №56 від 09.01.2024 року позивача, молодшого сержанта ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 було відряджено до АДРЕСА_1 та включено до складу сил та засобів для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
Також, згідно витягу з наказу № 81 від 21.03.2024 року позивача було виключено зі складу сил та засобів із забезпечення національної безпеки і оборони, та він повернувся до військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 та приступив до виконання службових обов`язків.
Згідно довідки №4/470/35 від 01.02.2024 року, наданої йому військовою частиною НОМЕР_2 , яка є підставою для нарахування та виплати позивачеві відповідачем додатковій винагороди в розмірі 100 000,00 грн., він приймав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 11 січня по 29 січня 2024 року.
Відповідно довідки № 4/470/84 від 02.03.2024 року, наданої позивачеві військовою частиною НОМЕР_2 , яка є підставою для нарахування та виплати йому додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн., він приймав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 01 лютого по 29 лютого 2024 року (місяць).
Також, згідно довідки № 4/470/121 від 29.03.2024 року, наданої позивачеві військовою частиною НОМЕР_2 , яка є підставою для нарахування та виплати йому відповідачем додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн., він приймав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 01 березня по 20березня 2024 року.
Позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача за нарахуванням та виплатою додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, як це передбачено Постановою КМУ № 168, але його звернення до відповідача з цього питання були проігноровані.
Також, зазначає, що відповідачу було надано рапорт від 27.03.2024р. вхід. № 601, рапорт від 27.03.2024р. вхід. № 602, та рапорт від 24.04.204р. вхід. № 715, згідно яких, позивач просив дати вказівку щодо виплати на підставі вищезазначених довідок та решті військовослужбовців додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії) в розмірі 100 000 грн., за січень-березень 2024 року, але його рапорти залишився поза увагою відповідача та ними не було вжито жодних дій щодо нарахування та здійснення мені належної виплати.
Враховуючи наведені обставини позивач змушений звернутись до суду із цим позовом, за захистом своїх порушених прав на належне грошове забезпечення.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву.
Відповідно до яких проти задоволення позову заперечує, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Вказує, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.
На їх думку, довідки військової частини НОМЕР_2 та посвідчення про відрядження від 09.01.2024 року № 56, які були додані позивачем до його позовної заяви, не можуть бути належними та допустимими доказами по цій справі.
Вказують, що спочатку позивач з 11.01.2024 року був направлений (відряджений) до військової частини НОМЕР_2 .
Однак, починаючи з 23.01.2024 року, на виконання вимог бойового розпорядження комендатури сил оборони міста Кривий Ріг № 1292 дек від 21.01.2024 року та бойового наказу командира 1936 ошвб №1 дек від 22.01.2024 року, військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , яким видані вищевказані Довідки військової частини НОМЕР_2 (у тому числі позивач), з 23.01.2024 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №23 від 23.01.2024 року, були передані (відряджені) у складі зведеного загону 1936 ошвб 26 обр ДССТ в оперативне підпорядкування командира ЗІЗ 16 опп (військова частина НОМЕР_3 ) ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Починаючи з 23.01.2024 року позивач (військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ) був відряджений та підпорядковувався саме командиру ЗІЗ 16 опп (військова частина НОМЕР_3 ) ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а не командиру військової частини НОМЕР_2 .
Таким чином, зазначають, що позивач з 23.01.2024 року по 31.03.2024 року підпорядковувався (був відряджений) військовій частині НОМЕР_3 .
Отже, починаючи з 23.01.2024 року військова частина НОМЕР_2 не мала законних підстав для надання позивачу вищевказаних довідок за період з 23.01.2024 року по 20.03.2024 року, тому вищевказані довідки військовою частиною НОМЕР_2 були видані позивачу помилково.
Вищевказане, також підтверджується посвідченням про відрядження від 23.01.2024 року № 172, згідно яким військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 23.01.2024 року було відряджено до зведеного загону НОМЕР_7 ошвб 26 обр ДССТ командира ЗІЗ 16 опп (військова частина НОМЕР_3 ) ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Відповідно до норм пунктів 6, 8 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, на позивача (та інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ) від військової частини НОМЕР_3 (якій підпорядковувався позивач та до якої позивач був відряджений) до військової частини НОМЕР_1 надійшли Довідки військової частини НОМЕР_3 (Довідка військової частини НОМЕР_3 вих. № 457 від 02.02.2024 року, Довідка військової частини НОМЕР_3 вих. № 927 від 01.03.2024 року, Довідка військової частини НОМЕР_3 вих. № 1372 від 02.04.2024 року (витяги з яких додаються до цього відзиву)) за період з 24.01.2024 року по 31.03.2024 року, у тому що позивач (та інші військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 ) у вказані у Довідках періоди виконували бойові (спеціальні) завдання у складі угруповання морської піхоти «Катран» (та оперативно-тактичного угруповання «Херсон»), а саме: охорона, оборона та всебічне забезпечення розгорнутих пунктів управління та їх елементів (в тому числі із забезпечення функціонування систем зв`язку, експлуатаційно-технічного обслуговування, логістичного, медичного забезпечення, підтримки).
Згідно вищевказаних Довідок військової частини НОМЕР_3 (якій підпорядковувався позивач та, до якої позивач був відряджений) за період з 24.01.2024 року по 31.03.2024 року позивач не брав безпосередньої участі у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивач не перебував безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів.
Вищевказані Довідки військової частини НОМЕР_3 (якій підпорядковувався позивач та до якої позивач був відряджений) за період з 24.01.2024 року по 31.03.2024 року, є підставою для військової частини НОМЕР_1 для нарахування та виплати позивачу (та іншим військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ) за період виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань).
На підставі вищевказаних Довідок військової частини НОМЕР_3 (якій підпорядковувався позивач та до якої позивач був відряджений) за період з 24.01.2024 року по 31.03.2024 року та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 08.02.2024 року № 45 (та додатку 1 до цього наказу), наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 05.03.2024 року № 76 (та додатку 1 до цього наказу), наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 05.04.2024 року № 105 (та додатку 1 до цього наказу) (витяги з цих наказів додаються до цього відзиву), позивачу (та іншим військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ) була нарахована та виплачена за період виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) додаткова винагорода у розмірі 30 000 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань).
Отже, у зв`язку з тим, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 23 від 23.01.2024 року (на виконання вимог бойового розпорядження комендатури сил оборони міста Кривий Ріг № 1292 дек від 21.01.2024 року та бойового наказу командира 1936 ошвб №1 дек від 22.01.2024 року), починаючи з 23.01.2024 року позивач (військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ) був відряджений та підпорядковувався саме командиру ЗІЗ 16 опп (військова частина НОМЕР_3 ) ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а не командиру військової частини НОМЕР_2 , тому саме військова частина НОМЕР_3 мала право надавати військовій частині НОМЕР_1 Довідки відносно позивача за період з 23.01.2024 року по 31.03.2024 року щодо виконання позивачем бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями).
Тобто, військова частина НОМЕР_1 при нарахуванні та виплаті позивачу додаткової винагороди за період з 24.01.2024 року по 31.03.2024 року саме у розмірі 30 000 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) за період виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями), не порушила вимоги норм Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168, пунктів 6, 8 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, та керувалася вищезазначеними Довідками військової частини НОМЕР_3 (якій підпорядковувався позивач та до якої позивач був відряджений) щодо виконання позивачем за період з 23.01.2024 року по 31.03.2024 року бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями).
Окрім того, 17.05.2024 року військовою частиною НОМЕР_1 засобами СЕДО був направлений до командира військової частини НОМЕР_2 службовий лист вих. № 1835/51 про анулювання вищезазначених Довідок військової частини НОМЕР_2 вих. № 4/470/35 від 01.02.2024 року (за період з 01.01.2024 року по 29.01.2024 року), вих. № 4/470/84 від 02.03.2024 року (за період з 01.02.2024 року по 29.02.2024 року), вих. № 4/470/121 від 29.03.2024 року (за період з 01.03.2024 року по 20.03.2024 року).
Враховуючи наведені обставини, вважають про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, тому просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
ІV. ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ 1 Військова частина НОМЕР_2
Третя особа 1 надала до суду пояснення у яких зазначили про те, що при прибутті, молодший сержант ОСОБА_1 надав посвідчення про відрядження №56 від 09.01.2024 року. У вказаному посвідченні, в/ч НОМЕР_2 проставлено відмітку про прибуття.
Надати копію розпорядження командира в/ч НОМЕР_4 №5496 дск від 14.09.2023 року військова частина НОМЕР_2 , не має можливості, оскільки не являється видавником цього документу.
У випадку необхідності отримання цього документу, пропонуємо звернутися до в/ч НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ).
Інформацією, яким чином група військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , в тому числі ОСОБА_1 , потрапили у розпорядження командира в/ч НОМЕР_4 , військова частина НОМЕР_2 не володіє.
Далі, на підставі бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_4 №8244 дск від 21.03.2024 року, ОСОБА_1 вибув з підпорядкування в/ч НОМЕР_2 .
У посвідченні про відрядження ОСОБА_1 №56 від 09.01.2024 року в/ч НОМЕР_2 , проставлено відмітку про вибуття.
З приводу розгляду службового листа в/ч НОМЕР_1 №1835/51 від 17.05.2024 року, в/ч НОМЕР_2 , повідомили, що 17.05.2024 року, в/ч НОМЕР_2 було отримано листа в/ч НОМЕР_1 №1835/51 від 17.05.2024 року, щодо анулювання довідок військової частини НОМЕР_2 виданих раніше.
Однак, листом №1592/2/829 від 22.05.2024 року, в/ч НОМЕР_2 було повідомлено в/ ч НОМЕР_1 про те, що інформація зазначена у довідках відповідає дійсності і тому довідки не підлягають анулюванню.
У третьої особи 1 також випробовувались додаткові докази по справі, які були долучені до матеріалів справи останніми на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів.
V. ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ 2 Військова частина НОМЕР_3
Третя особа 2 надали письмові пояснення у яких зазначили про те, що станом на 23.09.2024 року ОУВ "Херсон" розформований, адже згідно зі статутами та Законів України мав статус тимчасово діючого органу військового управління.
У зв`язку з розформуванням та для успішності виконання бойових спеціальних завдань було створено новий орган військового управління ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".
Командування частини НОМЕР_3 не в змозі виконати ухвалу, адже запитувані документи, не знаходились, та не знаходяться у розпорядженні військової частини НОМЕР_3 .
Витребування зазначених документів не є можливим у зв`язку з іншим видом діяльності родом військ, військові частини які зазначенні в ухвалі, не є розпорядчими органами, тому не можуть надавати бойові розпорядження військовій частині НОМЕР_3 .
ЗІЗ військової частини НОМЕР_3 підпорядковується ОТУ, тому командування частини рекомендувало, звернутись для отримання повної, всебічної, інформації до "Галузевого архіву Міністерства оборони України".
Слід вказати, що судом було здійснено витребування додаткових документів у Галузевому архіві Міністерства оборони України.
На виконання вимог ухвали суду Галузевим архівом Міністерства оборони України було повідомлено про те, що у наказі командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині), м.Миколаїв, від 23 березня 2024 року №3, значиться:
«...2. Вважати такими, що вибули зі складу сил та засобів оперативно-тактичного угруповання «Херсон», які залучаються та беруть безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою виконання бойових (спеціальних) завдань:
...2.8. Нижчепойменованих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 :22 березня 2024 року
.. молодшого сержанта ОСОБА_1 , начальника складу взводу забезпечення військової частини НОМЕР_1 :...
Підстава: клопотання командира зведеного інженерного загону ... опп (вх. №2022/окп/22/41 від 23.03.2024...
Командувач оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 »
генерал-майор (печатка, підпис) ОСОБА_2 ».
У перевірених наказах командувача угруповання морської піхоти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) за період з 15 січня по 11 лютого 2024 року ОСОБА_1 не значиться.
Згідно оперативної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 20 лютого 2024 року № 1892 угруповання морської піхоти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з 00:00 20 березня 2024 року перейменовано в оперативио-тактичне угруповання «Херсон».
На зберіганні в ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходяться документи військової частини НОМЕР_1 по 2013 рік.
Документи в/ч НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на зберіганні до
ІНФОРМАЦІЯ_3 . ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ 3 Військова частина НОМЕР_4
Ухвалою суду від 06.05.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Ухвалою суду від 18.09.2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Військову частину НОМЕР_4 .
Також, цією ухвалою суду від 18.09.2024 року, третій особі 3 було запропоновано надати пояснення по справі.
Станом на 18.11.2024 року від третьої особи 3 письмові пояснення по справі не надали, хоча третя особа повідомлялася судом належним чином згідно з положень КАС України, що також підтверджується матеріалами справи.
Слід вказати по те, що у третьої особи 1 витребовувались додаткові докази по справі, які були долучені до матеріалів справи останніми на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів.
VІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач проходить військову службу у вч НОМЕР_2 .
У подальшому ОСОБА_1 вибув з підпорядкування в/ч НОМЕР_2 .
Відповідно до витягу з наказу № 11 від 11.01.2024 року та посвідчення про відрядження № 56 від 09.01.2024 року позивача молодшого сержанта ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 було відряджено до АДРЕСА_1 та включено до складу сил та засобів для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф. .
Згідно витягу з наказу № 81 від 21.03.2024 року позивача виключили зі складу сил та засобів із забезпечення національної безпеки і оборони, та він повернувся до Військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 та приступив до виконання службових обов`язків.
Згідно довідки №4/470/35 від 01.02.2024 року, наданої позивачеві військовою частиною НОМЕР_2 , встановлено, що позивач приймав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 11 січня по 29 січня 2024 року.
Відповідно довідки № 4/470/84 від 02.03.2024 року, наданої позивачеві військовою частиною НОМЕР_2 , позивач приймав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 01 лютого по 29 лютого 2024 року (місяць).
Згідно довідки № 4/470/121 від 29.03.2024 року, наданої позивачеві військовою частиною НОМЕР_2 , позивач приймав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 01 березня по 20березня 2024року.
Встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача за нарахуванням та виплатою додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, як це передбачено Постановою КМУ № 168, але належних йому виплат здійснено так і не було.
Також, позивачем до відповідача було надано рапорт від 27.03.2024р. вхід. № 601, рапорт від 27.03,2024р. вхід. № 602, та рапорт від 24.04.204р. вхід. № 715, згідно яких, позивач просив дати вказівку щодо виплати на підставі вищезазначених довідок та решті військовослужбовців додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії) в розмірі 100 000 грн., за січень-березень 2024 року, але його рапорти залишився поза увагою відповідача та ними не було вжито жодних дій щодо нарахування та здійснення мені належної виплати.
Враховуючи наведені обставини позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
VІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовців та членів їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах встановлені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII).
Частиною 2 статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. (ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-XII).
Відповідно до ч.4 ст.9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 (далі - Постанова №168).
Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції, що діяла станом на час отримання позивачем поранення 25.12.2022) передбачено, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Подальші зміни, внесені у цю постанову не змінили правового регулювання щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, як у випадку позивача, що не заперечується відповідачем.
Так у пункті 11 Розділу XXXIV Порядку передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Із аналізу наведених правових норм слідує, що військовослужбовці мають право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. на період лікування та відпустки у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком ВЛК, - за весь час перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Відповідно до п. 8 розділу I Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам грошове забезпечення виплачується: - щомісячні основні та додаткові види в поточному місяці за минулий.
ІХ. ОЦІНКА СУДУ
Так, згідно матеріалів справи, позивач проходить військову службу у вч НОМЕР_2 .
У подальшому ОСОБА_1 вибув з підпорядкування в/ч НОМЕР_2 .
Згідно витягу з наказу № 11 від 11.01.2024 року та посвідчення про відрядження № 56 від 09.01.2024 року позивача молодшого сержанта ОСОБА_1 , який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 було відряджено до АДРЕСА_1 та включено до складу сил та засобів для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф. .
Згідно витягу з наказу № 81 від 21.03.2024 року позивача виключили зі складу сил та засобів із забезпечення національної безпеки і оборони, та він повернувся до Військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 та приступив до виконання службових обов`язків.
Згідно довідки №4/470/35 від 01.02.2024 року, наданої позивачеві військовою частиною НОМЕР_2 , встановлено, що позивач приймав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 11 січня по 29 січня 2024 року.
Відповідно довідки № 4/470/84 від 02.03.2024 року, наданої позивачеві військовою частиною НОМЕР_2 , позивач приймав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 01 лютого по 29 лютого 2024 року (місяць).
Згідно довідки № 4/470/121 від 29.03.2024 року, наданої позивачеві військовою частиною НОМЕР_2 , позивач приймав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 01 березня по 20 березня 2024року.
Встановлено, що позивач неодноразово звертався до відповідача за нарахуванням та виплатою додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, як це передбачено Постановою КМУ № 168, але належних йому виплат здійснено так і не було.
Відповідач мотивуючи таку відмову у здійснені спірних виплат зазначає про те, що 17.05.2024 року військовою частиною НОМЕР_1 засобами СЕДО був направлений до командира військової частини НОМЕР_2 службовий лист вих. № 1835/51 про анулювання вищезазначених Довідок військової частини НОМЕР_2 вих. № 4/470/35 від 01.02.2024 року (за період з 01.01.2024 року по 29.01.2024 року), вих. № 4/470/84 від 02.03.2024 року (за період з 01.02.2024 року по 29.02.2024 року), вих. № 4/470/121 від 29.03.2024 року (за період з 01.03.2024 року по 20.03.2024 року), оскільки вважають, що починаючи з 23.01.2024 року вч НОМЕР_2 не мала законних підстав для надання позивачу вказаних вище довідок за період з 23.01.2024 року по 20.03.2024 року, тому вважають, що вказані довідки вч НОМЕР_2 були видані позивачу помилково.
Слід вказати про те, що ухвалою суду у вч НОМЕР_2 випробовувались додаткові докази по справі, зокрема щодо участі позивача у спірний період в здійснені заходів із захисту національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період з 23 січня по 20 березня 2024 року, а також інформацію/відомості щодо видачі зазначених вище довідок.
Так, згідно письмових пояснень вчА7353 встановлено, що при прибутті, молодший сержант ОСОБА_1 надав посвідчення про відрядження №56 від 09.01.2024 року. У вказаному посвідченні, в/ч НОМЕР_2 проставлено відмітку про прибуття.
Надати копію розпорядження командира в/ч НОМЕР_4 №5496 дск від 14.09.2023 року військова частина НОМЕР_2 , не має можливості, оскільки не являється видавником цього документу.
Далі, на підставі бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_4 №8244 дск від 21.03.2024 року, ОСОБА_1 вибув з підпорядкування в/ч НОМЕР_2 .
У посвідченні про відрядження ОСОБА_1 №56 від 09.01.2024 року в/ч НОМЕР_2 , проставлено відмітку про вибуття.
З приводу розгляду службового листа в/ч НОМЕР_1 №1835/51 від 17.05.2024 року, в/ч НОМЕР_2 , повідомили, що 17.05.2024 року, в/ч НОМЕР_2 було отримано листа в/ч НОМЕР_1 №1835/51 від 17.05.2024 року, щодо анулювання довідок військової частини НОМЕР_2 виданих раніше.
Однак, листом №1592/2/829 від 22.05.2024 року, в/ч НОМЕР_2 було повідомлено в/ ч НОМЕР_1 про те, що інформація зазначена у довідках відповідає дійсності і тому довідки не підлягають анулюванню.
Враховуючи наведене, матеріалами справи підтверджено, що вказані довідки є дійсними та станом на день розгляду справи не є анульованими.
Із наведеного слідує, що відповідач упродовж спірного періоду не у повному обсязі нараховував позивачу грошове забезпечення та додаткову винагороду.
Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач не у повному обсязі нарахував та виплатив належне позивачу грошове забезпечення/додаткову винагороду за період з 23.01.2024 року по 20.03.2024 року, що має наслідком зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 провести перерахунок і виплату позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди за відповідний період з урахуванням виплачених сум та висновків суду.
Отже, слід вказати про те, що довідками про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України підтверджено, що позивач у період з 23.01.2024 року по 20.03.2024 року безпосередньо брав участь у заходах , необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач є особою, яка брала безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також перебував безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
При цьому, відповідачем обставини перебування позивача у спірний період безпосередньо в районі ведення воєнних (бойових) дій не заперечувались.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач має право на виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Щодо визначення судом фіксованої суми виплати суд вважає за необхідне вказати, що суд не вправі визначати конкретні суми виплат, які підлягають стягненню, оскільки відповідно до законодавства обчислення таких сум належить до відання компетентних структур відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 у період з 23 січня 2024 року по 20 березня 2024 року, у встановлених чинним законодавством України розмірах грошового забезпечення та щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000,00 грн. та в частині зобов`язання вч НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 23 січня 2024 року по 20 березня 2024 року щомісячне грошове забезпечення та щомісячну додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшену до 100 000,00 грн., з урахуванням проведених виплат та висновків суду.
Х. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ухвалюючи це судове рішення, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи Військова частина НОМЕР_2 , Військова частина НОМЕР_3 , Військова частина НОМЕР_4 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.
Щодо розподілу судових витрат.
Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи Військова частина НОМЕР_2 , Військова частина НОМЕР_3 , Військова частина НОМЕР_4 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 у період з 23 січня 2024 року по 20 березня 2024 року, у встановлених чинним законодавством України розмірах грошового забезпечення та щомісячної додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшеної до 100000,00 гривень.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 23 січня 2024 року по 20 березня 2024 року щомісячне грошове забезпечення та щомісячну додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшену до 100 000,00 грн, з урахуванням проведених виплат та висновків суду.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код ОКПП НОМЕР_9 ).
Відповідач : Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).
Третя особа 1: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ).
Третя особа 2: Військова частина НОМЕР_3 ( АДРЕСА_6 , код ЄДРПОУ НОМЕР_11 ).
Третя особа 3: Військова частина НОМЕР_4 ( АДРЕСА_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 18.11.2024 року.

Суддя В.В. Ільков