Справа № 500/2154/24
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 500/2154/24 пров. № А/857/14269/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Шинкар Т.І., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

суддя у І інстанції Мартиць О.І.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складення повного тексту рішення 15 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області) за №79 від 27.03.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі ГУ ПФУ в Тернопільській області) зарахувати до страхового стажу позивачки період роботи в Аграрно акціонерному господарстві "Кривеньківське" з 01.01.1995 по 01.06.1999 та призначити пенсію по інвалідності відповідно до частини першої статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з дати звернення - 20 березня 2024 року.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 у справі №500/2154/24, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 27.03.2024 №79 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи в Аграрно акціонерному господарстві "Кривеньківське" з 01.01.1995 по 01.06.1999 згідно довідки від 28.03.2023 №2.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.03.2024 про призначення пенсії по інвалідності відповідно до частини 1 статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що недолік трудової документації не може бути підставою неврахування періодів роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії, оскільки позивачка не може відповідати за правильність оформлення довідки і відповідність дотримання вимог законодавства на підприємстві.

За результатами розгляду справи суд дійшов переконання, що до страхового стажу позивачки слід зарахувати період її роботи в Аграрно акціонерному господарстві "Кривеньківське" з 01.01.1995 по 01.06.1999 згідно з довідкою від 28.03.2023 №2.

Разом із тим, оскільки вирішення питання про наявності права на пенсію є прерогативою пенсійного органу, суд вирішив захистити порушене право шляхом зобов`язання пенсійного органу зарахувати до страхового стажу спірний період, повторно розглянути заяву позивачки про призначення пенсії по інвалідності та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, вказаних у мотивувальній частині рішення суду.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ ПФУ в Донецькій області, яке у своїй скарзі просило таке скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що дійсно обов`язок щодо заповнення трудових книжок працівників покладено саме на роботодавця.

Проте позивачка не здійснила заходів щодо приведення записів своєї трудової книжки та уточнюючих документів у відповідність з нормами, натомість звернулася до судової інстанції із вимогою фактично покласти відповідальність за некоректні записи трудової книжки та архівних довідок на пенсійний орган, який жодним чином не має стосунку чи повноважень щодо оформлення трудової книжки позивачки та відповідних довідок.

Переглянувши судове рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася із заявою від 20.03.2024 №706 до ГУ ПФУ в Тернопільській області про призначення пенсії по інвалідності відповідно до частини 1 статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки висновком МСЕК від 19.02.2024 їй встановлено II групу інвалідності.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ в Донецькій області.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення №79 від 27.03.2024 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до частини 1 статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Згідно з рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 27.03.2024 №79 до страхового стажу позивачки не зараховано період роботи згідно довідки від 28.03.2023 №2, оскільки ПІБ, зазначене у довідці, не відповідає паспортним даним, а саме по-батькові ОСОБА_2 . Крім цього, відсутня підстава видачі довідки (номер та дата наказів на прийом та звільнення з роботи).

28.03.2024 листом за вих. №1900-0207-8/15584 ГУ ПФУ в Тернопільській області повідомило позивачку про прийняте рішення.

Вважаючи таке рішення пенсійного органу протиправним, ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду за захистом своїх прав із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апеляційним судом встановлено, що спір у цій справі стосується незарахування пенсійним органом до страхового стажу позивачки періоду роботи в Аграрно акціонерному господарстві "Кривеньківське" з 01.01.1995 по 01.06.1999 згідно з довідкою від 28.03.2023 №2, оскільки ПІБ, зазначене у довідці, не відповідає паспортним даним, а саме по-батькові ОСОБА_2 , крім цього відсутня підстава видачі довідки (номер та дата наказів на прийом та звільнення з роботи).

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі Порядок № 637), трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як слідує з трудової книжки позивачки, ОСОБА_1 працювала з 01.01.1995 по 01.06.1999 в Аграрно-акціонерному господарстві "Кривеньківське".

Отже, на переконання апеляційного суду, відомостями трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується стаж роботи позивачки у спірний період.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що позивач не може нести відповідальність за правильність та належний порядок ведення та заповнення трудової документації, що не може бути підставою для позбавлення позивачки її конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по інвалідності.

Таким чином апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій пенсійного органу щодо незарахування до страхового стажу спірних періодів роботи позивачки з підстав недоліків трудової документації.

Висновки суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання пенсійного органу призначити пенсію ОСОБА_1 відповідачем під сумнів не ставляться, а позивачем відповідної апеляційної скарги не подано. Отже у зазначеній частині рішення суду першої інстанції апеляційним судом не переглядається.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для скасування судового рішення немає, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року у справі № 500/2154/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Т. І. Шинкар
Н. М. Судова-Хомюк