Справа № 523/16702/24
Суддя: Малиновський О. М.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-адр/523/3/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/додаткове/

"20" листопада 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М. ,

за участю секретаря Славинського А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса заяву про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ

Від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення у справі додаткового рішення.

За приписами статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи відсутність необхідності у розгляді заяви про ухвалення додаткового рішення з повідомленням учасників справи, розгляд заяви проводиться за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси перебувала на розгляді адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.11.2024р. позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, а саме:

Визнана протиправна та скасована постанова т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1211 від 14.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.;

закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Водночас, ухвалюючи рішення у справі судом не вирішувалось питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення у цій справі додаткового рішення зокрема в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 :

судовий збір в розмірі 484,48грн.;

витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00грн.

Дослідивши матеріли справи, суд дійшов до наступного висновку.

За змістом п. 3 ч.1 статті 252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи із аналізу вказаної норми чинним законодавством передбачено виключний перелік підстав для постановлення додаткового рішення. У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі. Додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 132 КАС України).

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України зазначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 7 ст. 139 КАС України).

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

За змістом ч. 5 ст. 134 КАС України регламентовано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Аналіз вищенаведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Звертаючись до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, ОСОБА_1 надав:

договір про надання правової допомоги № 27/09/2024-ЦС від 27.09.2024 року, укладеного між адвокатом Таштанової О.Г. та Буренко С.Р. (далі Клієнт), за умовами якого останній доручив, адвокат прийняла на себе зобов`язання надати юридичну (професійну правничу допомогу) в обсязі та на умовах передбачених договором;

додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги № 27/09/2024-ЦС від 27.09.2024 року про вартість надання юридичних послуг, де згідно п.8 за складання позовних заяв, заперечень та відзивів на позовні вимоги, письмових пояснень, заяв та клопотань, апеляційних та касаційних скарг тощо за одну годину роботи адвоката передбачено від 1000-4000,00грн.;

довідка про обсяг виконаних робіт від 03.10.2024р., якою адвокат Таштанова О.Г. підтвердила оплату ОСОБА_1 8000,00грн. за надану правничу допомогу у вигляді складання скарги на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності №1211 від 14.08.2024р.;

акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 27.09.2024р. на суму 8000,00грн. за складання скарги на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності №1211 від 14.08.2024р.

В силу частини сьомої статті 134 КАС України з боку ІНФОРМАЦІЯ_1 суду не надано жодного ґрунтованого заперечення з приводу неспвмірності понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу.

З огляду на зазначене, виходячи з принципу обґрунтованості й пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про відшкодування ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з правовою допомогою адвоката в сумі 8000,00грн.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору у сумі 484,48грн. то з урахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі такі підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 252 КАС України,

ВИРІШИВ

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 ) судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу адвоката в сумі 8000 (вісім тисяч) грн., судового збору в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 20 листопада 2024р.

Суддя