Справа № 420/33937/24
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження у порядку загального позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-272 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу за позовом Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 24.10.2024 ВП № 76365989 про стягнення виконавчого збору у сумі 32000 гривень;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) код ЄДРПОУ 4315529 судові витрати у розмірі оплати судового збору 2422,40 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року у справі № 420/26248/24 визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2021 та з 01.01.2022 у розмірі 2 102,00 грн. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 по 16.06.2022 на підставі частин 2,3 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2021 складає 2270,00 грн. з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову від 24.10.2024 ВП № 76365989 про стягнення виконавчого збору з позивача у сумі 32000 грн.

Позивач вказує, що виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя здійснюється згідно із законодавством України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя", у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період. У зв`язку з цим виконання зазначеного рішення суду можливо лише за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя" Державною казначейською службою України.

На думку позивача, у даному випадку, виконання рішення щодо зобов`язання вчинити певні дії щодо майна (коштів), боржником у якому є державний орган, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету та за окремою бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI, а тому виконавчий збір на підставі п.3 ч.5 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження"у такому виконавчому провадженні з боржника не стягується.

З огляду на викладене, повивач вважає постанову відповідача від 24.10.2024 ВП № 76365989 про стягнення виконавчого збору з позивача у сумі 32000 грн. протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 04.11.2024 року відкрито провадження по справі №420/33937/24 з урахуванням особливостей встановлених ст.ст.268-273 КАС України щодо розгляду термінових справ; призначити судове засідання на 13 листопада 2024 р. о 11:00 год.; витребувано з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) докази по справі, а саме: належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 76365989.

08.11.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що винесення постанови про стягнення виконавчого збору одночасно з відкриттям виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця та прямою нормою Закону України «Про виконавче провадження». Саме тому на час відкриття виконавчого провадження у державного виконавця відсутні законні підстави для того, щоб не вирішувати питання про винесення постанови про стягнення виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження. Враховуючи викладене, винесення постанови про стягнення виконавчого збору є обов`язковим, але виконавчий збір у подальшому не стягується, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а також з інших викладених обставин, незалежно від її винесення. Будь-яких повідомлень про виконання боржником рішення до відкриття виконавчого провадження на час подання позовної заяви не надходило, що свідчить про невиконання рішення суду, а також вказане рішення зобов`язального характеру не виконується за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", оскільки рішенням зобов`язано провести нарахування та виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 обчисливши її розмір виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2 270,00 грн., з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів. Позивач необґрунтовано посилається на виконання рішення згідно Закону України «Про гарантії щодо виконання судових рішень», оскільки рішення по справі №300/26248/23 виконується у порядку розділу VIII Закону України «Про виконавче провадження».

08.11.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що Територіальним управлінням за вих. 03-1435/24 від 04.11.2024 спрямовано до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) розрахунок заборгованості суддівської винагороди ОСОБА_1 відповідно до рішення суду разом із пропозицією стосовно звернення до Одеського окружного адміністративного суду, який ухвалив рішення, про заміну способу та порядку виконання рішення суду шляхом проведення Державною казначейською службою України безспірного списання недоплаченої заробітної плати стягувачу ОСОБА_1 з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя», розпорядником якої є Державна судова адміністрація України у порядку, передбаченому Законом № 4901- VI та постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

В судове засідання, призначене на 13.11.2024 року, з`явився представник відповідача. Від позивача надійшла заява про розгляд справи № 420/33937/24 без участі ТУ ДСАУ в Херсонській області за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Суд в судовому засіданні з`ясував думку представника відповідача щодо продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд ухвалою занесеною до протоколу судового засідання, клопотання представника позивача задовольнив та на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 року у справі № 420/26248/23 позов ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області, Територіального управління Державної судової адміністрації в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 року по 16.06.2022 року , виходячи із встановленого: на 01.01.2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 грн., на 01.02.2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 грн.

Зобов`язано Державну судову адміністрацію України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди судді ОСОБА_1 за період з 01.01.2021 року по 16.06.2022 року включно, нарахованої виходячи із встановленого: на 01.01.2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого становить 2270 грн., на 01.01.2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 грн.

Визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківської області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за період з 17.06.2022 року по 30.09.2023 року , виходячи із встановленого: на 01.01.2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 грн., на 01.01.2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн.

Зобов`язано Державну судову адміністрацію України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди судді ОСОБА_1 за період з 17.06.2022 року по 30.09.2023 року включно, нарахованої виходячи із встановленого: на 01.01.2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого становить 2481 грн., на 01.02.2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн.

Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області щодо нарахування та виплати судді ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.01.2021 року по 16.06.2022 року , обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102 грн.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області нарахувати та виплатити судді ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, обчисливши її розмір виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 грн., з урахуванням раніше здійснених виплат та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів.

Зобов`язано Територіальне управління Держаної судової адміністрації України в Херсонській області нарахувати та виплатити судді ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01.01.2022 року по 16.06.2022 року включно, обчисливши її розмір виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 грн., з урахуванням раніше здійснених виплат та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів.

Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області щодо нарахування та виплати судді ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 17.06.2022 року по 30.09.2023 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102 грн.

Зобов`язано Територіальне управління Держаної судової адміністрації України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити судді ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 17.06.2022 року по 31.12.2022 року , обчисливши її розмір виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 грн., з урахуванням раніше здійснених виплат та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити судді ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01.01.2023 року по 30.09.2023 року включно, обчисливши її розмір виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн., з урахуванням раніше здійснених виплат та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області не нарахування та не виплатити судді ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 17.06.2023 року по 30.09.2023 року включно, в повному розмірі;

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити судді ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 17.06.2023 року по 30.09.2023 року включно, у розмірі не меншому ніж той, який підлягав до виплати у Херсонському міському суді Херсонської області, з урахуванням раніше здійснених виплат та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів.

Визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківської області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за період з 17.06.2022 року по 30.09.2023 року, у розмірі не меншому ніж той, який підлягав до виплати у Херсонському міському суді Херсонської області.

Зобов`язано Державну судової адміністрації України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди судді ОСОБА_1 за період з 17.06.2022 року по 30.09.2023 року включно, у розмірі не меншому ніж той, який підлягав до виплати у Херсонському міському суді Херсонської області.

Вказане судове рішення набрало законної сили 29.03.2024 року.

10.09.2024 року Одеським окружним адміністративним судом було видано виконавчі листи, зокрема виконавчий лист 420/26248/23 про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області нарахувати та виплатити судді ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, обчисливши її розмір виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 грн., з урахуванням раніше здійснених виплат та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів.

24.10.2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Попилястим Анатолієм Богдановичем відкрито виконавче провадження № 76365989 з виконання виконавчого листа № 420/26248/23 виданого Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області нарахувати та виплатити судді ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, обчисливши її розмір виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 грн., з урахуванням раніше здійснених виплат та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів.

24.10.2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Попилястим Анатолієм Богдановичем у виконавчому провадженні № 76365989 з виконання виконавчого листа № 420/26248/23 винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області у розмірі 32000,00грн.

Вважаючи вказану постанову від 24.10.2024 ВП № 76365989 про стягнення виконавчого збору у сумі 32000,00 грн. протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За статтею 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1, п.п. 1, 18 ч. 3 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (далі Порядок №845) врегульовано порядок безспірного списання коштів з метою виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів.

Відповідно до п.2 Порядку №845 безспірне списання - операції і коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно пунктів 3, 4 Порядку № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст.27 цього Закону .

Згідно частин 1, 2, 3, 5 ст. 27 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом №1404-VIII, та особливості їх виконання встановлює Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI (далі Закон №4901-VI).

Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі юридична особа) (ч.1 ст.2 Закону №4901-VI).

Позивач в цій справі та боржник у виконавчому провадженні № 76365989 Територіальне управління державної судової адміністрації України в Херсонській області за організаційно-правовою формою є державним органом влади, фінансування якого здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України згідно з ч.1 ст.148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону №4901-VI виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом №1404-VIII, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Суд звертає увагу на той факт, що у головного розпорядника бюджетних коштів ДСА України наявна окрема бюджетна програма для забезпечення виконання рішень суду (КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів), що підтверджується паспортом бюджетної програми на 2024 рік, затвердженого наказом ДСА України від 12.02.2024 року №61.

Таким чином, суд зазначає, що в даному випадку виконання рішення щодо зобов`язання вчинити певні дії щодо майна (коштів), боржником у якому є державний орган, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету та за окремою бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду в порядку, встановленому Законом №4901-VI, а виконавчий збір на підставі п.3 ч.5 ст.27 Закону №1404-VІІІ у такому виконавчому провадженні з боржника не стягується.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку, що постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Попилястого Анатолія Богдановича від 24.10.2024 року ВП № 76365989 про стягнення виконавчого збору у сумі 32000,00 грн., є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки спір вирішено на користь позивача як суб`єкта владних повноважень, а також за відсутністю витрат позивача, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч.2 ст.139 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246, 249, 269, 271, 287 КАС України суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області (вул. Перекопська, 5, м. Херсон, 73000, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Богдана Хмельницького, 34, м. Одеса, 65007, ) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АР Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Попилястого Анатолія Богдановича від 24.10.2024 року ВП № 76365989 про стягнення виконавчого збору у сумі 32000,00 грн.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 13.11.2024 року.

Суддя Г. В. Лебедєва