Справа № 953/7822/24
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 р.Справа № 953/7822/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2024, головуючий суддя І інстанції: Вітюк Р.В., вул. Блюхера, 7б, м. Харків, Харківська, 61168, повний текст складено 02.10.24 року по справі № 953/7822/24

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Бойка Андрія Андрійовича , Департамента патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Петренко О.В., звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до Інспектора 5 роти 1 батальйону УПП в Харківській області Бойка А.А., Департамента патрульної поліції, в якому просив суд:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2825549 від 13.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП України;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , витрати по оплаті судового збору в розмірі 484,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що транспортний засіб AUDI A4, державний номер НОМЕР_1 , був ввезений з-за кордону і пройшов сертифікацію згідно з вимогами законодавства України, був в Україні зареєстрований ТСЦ МВС та допущений до експлуатації, після чого він був придбаний власником; автомобіль за своїми характеристиками відповідає обов`язковим вимогам правил та нормативів, відомостям Державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації та у зв`язку з чим компетентним органом було здійснено реєстрацію транспортного засобу. Жодних переобладнань вказаного ТЗ позивач не здійснював; положеннями ДСТУ UN/ECE R48-02:2002 "Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх транспортних засобів стосовно встановлення засобів освітлення та світлової сигналізації" передбачена можливість наявності заднього показчика поворотів червоного кольору.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2024 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Бойка Андрія Андрійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, а також наявність вини (умислу на вчинення правопорушення) у діях позивача, що повинно підтверджуватися належними доказами.

Позивач вважає, що в наведеній справі відсутній склад адміністративного правопорушення, адже в матеріалах справи не має жодних доказів несправності ТЗ, його переобладнання всупереч відповідних правил, норм і стандартів, тому висновки суду на ґрунтуються на належних та допустимих доказах, умисел ОСОБА_1 також не встановлений. Більш того, позивачем надано сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження транспортного засобу № UA.017.710434-23 від 20.11.2023, встановлено що, ТЗ AUDI A4, VIN НОМЕР_2 пройшов сертифікацію, тобто відповідає чинному законодавству України, в т.ч. вимогам стандартів ДСТУ 3649:2010, і був допущений до участі у дорожньому русі, а встановлені пристрої освітлення та світлової сигналізації тощо відповідають вимогам чинних в Україні нормативних документів.

Позивач вважає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов до висновку, що Сертифікат відповідності складений більш ніж за вісім місяців не може спростувати обставин наявності покажчика повороту червоного кольору через вісім місяців за наявності відео підтвердження зворотного". Тобто, фактично суд вважає сертифікат неналежним доказом, який не спростовує правопорушення, внаслідок складення його "більш ніж за вісім місяців".

Відповідно до Сертифікату відповідності від 20.11.2023 р. у графі «УВАГА» зазначено: «Встановлені пристрої освітлення та світлової сигналізації відповідають вимогам чинних в Україні нормативних документів. При внесенні змін до конструкції транспортного засобу що порушують вимоги Наказу Міністерства Інфраструктури України №521 від 17.08.2012р. сертифікат є недійсним».

На переконання позивача, сертифікат наданий позивачем до суду є дійсним доки не будуть внесені зміни до конструкції ТЗ, а тому висновки суду суперечать акту індивідуальної дії, яким було дозволено експлуатацію ТЗ до певної події.

Відповідач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача.

Позивач надав до Другого апеляційного адміністративного суду клопотання про розгляд справи у відсутність сторони позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №2825549 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн (а.с. 5 6).

Відповідно до вказаної постанови 13.08.2024 о 21:15:49 у м. Харків, по пр-т. Ювілейний водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI A4, д.н. НОМЕР_1 , у якого колір (червоний) заднього покажчику повороту не відповідає вимогам п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010, де зазначені чіткі вимоги до кольору задніх покажчиків повороту, чим порушив п. 31.4. ПДР керування водієм транспортним засобом, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Згідно з сертифікатом відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданий 20.11.2023, автомобіль AUDI A4 відповідний вимогам щодо індивідуального затвердження: викладеним у розділі V додатка 4 "Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання", затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 за № 521 (а.с. 8).

Відповідно до акту огляду ФОП ОСОБА_2 від 14.08.2024 оглядом встановлено, що транспортний засіб AUDI A4, 2012 року випуску, VIN код НОМЕР_4 , його складові та частини відповідають сертифікату відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA. 017.710434-23 від 20.11.2023. Жодних переобладнань та змін зовнішніх світлових приладів не виявлено. Встановлені пристрої освітлення та світлової сигналізації відповідають сертифікату відповідності щодо індивідуального затвердження транспортного засобу UA. 017.710434-23 від 20.11.2023 р (а.с. 15).

Під час судового засіданні суд дослідив додані відповідачем відеозаписи та встановив, що на відеозапис IMG_1815/MP4 покажчики поворотів на транспортному засобі AUDI A4, реєстраційний номер НОМЕР_5 , мають червоний колір. З відео також вбачається, що у автомобілі патрульної поліції, який зупинився за автомобілем AUDI A4, були ввімкнені проблискові маяки синього кольору.

Також у судовому засіданні досліджено відеозапис "export-rn6q6.mp4", з якого вбачається, що водій транспортного засобу AUDI A4 ( ОСОБА_1 ) запитує у інспектора, якого кольору мають бути покажчики поворотів; зазначає, що йому не було відомо про вимогу державного стандарту щодо обов`язковості автожовтого кольору відповідних покажчиків. При цьому з відео вбачається, що позивач не заперечує того факту, що задні фари обладнані червоними покажчиками поворотів під час кваліфікації інспектором дій позивача.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не спростував правомірності ухваленого інспектором патрульної поліції рішення щодо притягнення заявника до адміністративної відповідальності, передбаченої частино першою статті 121 КУпАП України, а тому оскаржувана постанова скасуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Згідно статті 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 вказаних Правил закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 31.1 Правил дорожнього руху передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

У силу вимог пункту 31.4 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, передбаченим у пп. «а» п. 31.4.3 Правил дорожнього руху України: зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Статтею 1 ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України «Колісні транспортні засоби», «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затвердженими наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 № 630 закріплено, що цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (надалі - КТЗ), в тому числі і на КТЗ категорії М, до яких відносяться самохідні КТЗ (автомобілі або автомобільні транспортні засоби), що мають не менше ніж чотири колеса і призначені для перевезення пасажирів (легкові автомобілі, мікроавтобуси, автобуси, тролейбуси).

У відповідності до п. 6.1.5 ДСТУ 3649:2010 кількість, колір та наявність приладу зовнішнього світлового на КТЗ визначають відповідно до таблиці 1, зокрема: колір покажчику повороту передній, бічний, задній має бути - «Автожовтий».

Тобто чинним національним стандартом встановлено обов`язкову вимогу до кольору покажчика повороту, а саме він має бути автожовтим.

У свою чергу, частиною першою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам і пройшли державний технічний огляд (за винятком транспортних засобів, що не підлягають огляду).

Згідно частин першої та четвертої статті 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Відтак, транспортні засоби повинні мати зовнішні світлові прилади, які повинні відповідати вимогам конструкції транспортного засобу, у разі переобладання - вказані зміни повинні бути відображені у реєстраційних документах.

За правилами частини першої статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У той же час, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (п.1 статті 247 КУпАП).

Відповідно, стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Колегія суддів, досліджуючи надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, зокрема відеозапис IMG_1815/MP4, встановив, що задні фари на автомобілі AUDI A4, під час його зупинки інспектором патрульної поліції, покажчики поворотів відображались червоним кольором. Вказаний відеозапис в розумінні статей 72 76 КАС України є належним, достатнім і допустимим доказом того, що покажчики поворотів відображались червоним кольором, який оцінюється судом в порядку статті 90 КАС України.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача, що на вказаному відео покажчики поворотів задніх фар відображають автожовтий колір, оскільки таке спростовується самим відеозаписом, а посилання на відображення червоних проблискових маячків з автомобіля патрульної поліції тим же відеозаписом, з якого вбачається відображення проблискових маячків синього кольору.

Колегія суддів частково погоджується з твердженням позивача щодо відсутності на відеозаписі "export-rn6q6.mp4" відображення транспортного засобу AUDI A4 таким чином, щоб можна було встановити колір покажчиків повороту.

Проте, колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 під час спілкування з інспектором патрульної поліції не заперечує, що покажчики поворотів задніх фар червоного кольору і зазначає, що йому було не відомо про вимогу національного стандарту щодо автожовтого кольору покажчиків повороту. Наведе додатково підтверджує факт того, що на задніх фарах транспортного засобу AUDI A4 покажчики повороту під час зупинки автомобіля були червоного кольору.

Так, відповідно до пункту 10 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, перша державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України з метою вільного обігу, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2011 року №738 «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин на обладнання», сертифікат відповідності видається: виробником або його уповноваженим представником - резидентом України на кожний транспортний засіб, тип якого відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу; уповноваженими органами або визначеними Міністерством інфраструктури України органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, на кожний новий транспортний засіб, який відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якого не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу, а також на той, що був у користуванні.

Пунктом 1.2 наказу Мінінфраструктури від 17.08.2012 №521 «Про затвердження Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання та Порядку ведення реєстру сертифікатів типу транспортних засобів та обладнання і виданих виробниками сертифікатів відповідності транспортних засобів або обладнання» передбачено, що на кожен колісний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, виробник або його уповноважений представник - резидент України видає сертифікат відповідності.

Колегія суддів не бере до уваги посилання позивача на ДСТУ UN/ECE R48-02:2002 з огляду на те, що наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 21.11.2016 № 392 з 01.01.2017 скасовано ДСТУ UN/ECE R 48-02:2004 "Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження дорожніх транспортних засобів стосовно встановлення пристроїв освітлення та світлової сигналізації. Тобто на момент притягнення позивача до відповідальності відповідний стандарт втратив чинність.

Крім того, колегія суддів не бере до уваги посилання позивача на сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження транспортного засобу № UA.017.710434-23 з огляду на те, що такий був складений 20.11.2023, а позивача притягнуто до адміністративної відповідальності 13.08.2024, тобто більш ніж за вісім місяців до зазначеної події. Сертифікат відповідності складений більш ніж за вісім місяців не може спростувати обставин наявності покажчика повороту червоного кольору через вісім місяців за наявності відео підтвердження зворотного.

Також колегія суддів вважає неспроможним посилання позивача на акт огляду ФОП ОСОБА_2 від 14.08.2024, що транспортний засіб AUDI A4, його складові та частини відповідають сертифікату відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA. 017.710434-23 від 20.11.2023 з огляду на те, що, по-перше, представниця позивача не надала доказів того, що вказаний ФОП є суб`єктом проведення відповідного технічного контролю відповідно до Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 26.11.2012 № 710 (з урахуванням змін); по-друге, такий огляд вчинявся після притягнення позивача до адміністративної відповідальності (доказів того, що на момент притягнення позивача до відповідальності автомобіль відповідав сертифікату відповідності не надано).

У свою чергу, у відповідності до пункту 1 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 №607 (далі - Порядок №607), цей Порядок визначає процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії, зокрема для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива (далі - переобладнання транспортного засобу).

Пунктом 3 Порядку №607 передбачено, що переобладнання транспортного засобу проводиться суб`єктом господарювання, який має нормативно-технічну документацію на відповідний вид переобладнання, узгоджену з МВС та Мінінфраструктури, і свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, або власником такого засобу в індивідуальному порядку.

Згідно з п. 5 Порядку №607, для переобладнання транспортного засобу в індивідуальному порядку власник або його представник подає до спеціально уповноваженої організації заяву про погодження переобладнання транспортного засобу, в якій зазначаються відомості про транспортний засіб, вид переобладнання, а також технічна та інша інформація, необхідна для проведення переобладнання.

Пунктом 6 Порядку №607 визначено, що спеціально уповноважена організація розглядає заяву про погодження і визначає технічну можливість та умови (вимоги) переобладнання транспортного засобу з урахуванням того, що його конструкція повинна відповідати вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до п.7 Порядку №607, за результатами розгляду заяви про погодження спеціально уповноважена організація видає документ про погодження або надає обґрунтовану відмову в погодженні переобладнання транспортного засобу.

Таким чином, нормами Порядку №607 чітко визначено процедуру переобладнання транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування.

Так, згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, відповідачем належним чином задокументовано та доведено належними і допустимими доказами факт порушення ПДР України, що дає підстави для висновку про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів констатує, що при ухваленні оскаржуваного рішення, судом встановлено, що транспортний засіб на момент проходження сертифікації відповідав усім нормам і стандартам, тобто станом на 20.11.2023, проте, на момент скоєння порушення 13.08.2024, покажчики повороту не відповідали вимогам стандартів ДСТУ 3649:2010, що підтверджується відео, долученим до матеріалів справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не спростував правомірності ухваленої постанови щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення пункту 31.4. ПДР (пункту 6.1.5. ДСТУ 3649:2010), за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 121 КУпАП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2024 року по справі № 953/7822/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 02.10.2024 по справі № 953/7822/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 19.11.2024 року