Справа № 420/34955/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позову без руху

19 листопада 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та підсудна Одеському окружному адміністративному суду.

Згідно до ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161,172 цього Кодексу;4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши дану позовну заяву відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписи абз.1 ч.2 ст.122 КАС України визначають, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач проходив військову службу, яка вважається публічною службою згідно п.17 ч.1 ст.4 КАС України.

Частиною 5 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При цьому, суддя звертає також увагу, що Верховний Суд у постанові від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 дійшов до висновку, що зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною 5 статті 122 КАС України.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 02 серпня 2023 року справа № 380/17776/22, від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21, 03 серпня 2023 року справа № 280/6779/22.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України , не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин №2352-IX від 01.07.2022, який набрав чинності 19.07.2022, назву та частини першу і другу статті 233 та текст статті 234 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

При цьому, силу приписів ст.234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Виходячи з викладеного, враховуючи також усталену практику Верховного Суду із спірного питання щодо застосування строків у аналогічних правовідносинах, суд наголошує, що після 19 липня 2022 року строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, що включає усі виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, установлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі № 260/3564/22 та у постановах від 19 січня 2023 року у справі № 460/17052/21, від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22, від 03 серпня 2023 року в справі № 280/6779/22 і від 06 березня 2024 року в справі № 600/5050/23-а.

Отже, строк для звернення до суду з позовними вимогами стосовно перерахунку грошового забезпечення обмежений 3-ма місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

В спірному випадку, позивачем оскаржується невиплата йому додаткової винагороди встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за прийняття ОСОБА_1 безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 01.01.2023 по 06.02.2023, з 20.02.2023 по 30.04.2023, з 01.05.2023 по 31.05.2023 в розрахунку до 100 000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Отже 3-місячний строк для звернення до суду сплинув щодо вимоги за період з 01.05.2023 по 31.05.2023 не пізніше 01.10.2023р., адже про невиплати грошового забезпечення з урахуванням додаткової винагороди в розрахунку до 100 000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах позивач дізнався не пізніше 01.07.2023. Аналогічним чином щодо вимог по іншим періодам заявленим у позові, позивач дізнався про порушення своїх прав не пізніше 01.04.2023 стосовно невиплати грошового забезпечення з урахуванням додаткової винагороди в розрахунку до 100 000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах за період з 01.01.2023 по 06.02.2023, та не пізніше 01.06.2023 стосовно невиплати грошового забезпечення з урахуванням додаткової винагороди в розрахунку до 100 000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у відповідних діях та заходах за період з 20.02.2023 по 30.04.2023.

З огляду на викладене, на переконання суду позивачем пропущено 3-місячний строк для звернення до суду із цим позовом.

Разом з цим, позивач звертаючись до суду з даним позовом заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, в обґрунтування якого вказує, що позивач є діючим військовослужбовцем, проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 . З початку повномасштабного вторгнення на територію України, весь особовий склад частини постійно залучений до виконання завдань по здійсненню заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, а також до виконання завдань в складі зведених підрозділів. ОСОБА_1 брав безпосередню участь у бойових діях (є учасником бойових дій) та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебував безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів та виконував бойові (спеціальні) завдання на лінії бойового зіткнення з противником у складі органу (підрозділу, у тому числі зведеного) Державної прикордонної служби України першого ешелону оборони в операційній зоні оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зокрема з 01.01.2023 по 06.02.2023, з 20.02.2023 по 30.04.2023 та з 01.05.2023 по 31.05.2023. При цьому, в перервах між участю в бойових діях і виконанні завдань, позивач не знаходиться у відпустці та не перебуває вдома, а перебуває на службі і не може свавільно відлучатись із служби і покидати місце її несення.

Надаючи оцінку заяві позивача суд зазначає, що виходячи з приведених вище правових норм, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 1, 4 ст. 122 КАС України).

Слід зазначити при цьому, що обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась із адміністративним позовом.

Суд зауважує, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Так, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку позивачем для звернення до суду із даним позовом, у клопотанні зазначено про перебування ОСОБА_1 на військовій служби до теперішнього часу (до часу подання позову).

За висновком суду, перебування позивача на військовій службі (в тому числі в зоні проведення бойових дій), поза розумним сумнівом, може бути підставою для поновлення строків звернення до суду, однак дану обставину слід підтвердити відповідними доказами.

В той же час, до позовної заяви не додано доказів перебування ОСОБА_1 на військовій службі протягом періоду починаючи з 31.05.2023 року (останній день періоду спірних правовідносин, заявлених у позові) по 11.11.2024 (дату подання цього позову).

Долучені ж до позову докази, не засвідчують факт перебування позивача на військовій службі чи перебування в зоні бойових дій у період з 31.05.2023 по 11.11.2024.

Відтак, позивачем не надано доказів його перебування на військовій службі в період з 31.05.2023 по 11.11.2024.

Відтак, поважність причин пропуску строку на подання цього позову наразі є недоведеною.

За правилами визначеними частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ч.1 ст.123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене вище, наявні підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків позову шляхом надання доказів перебування позивача на військовій службі саме в період з 31.05.2023 по 11.11.2024 метою вирішення питання щодо поважності причин пропуску строків звернення до суду (зокрема, але не виключно накази, довідки з військової частини).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.122, 123, 160, 161, 169, 171, 256 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачу 10-денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду доказів перебування ОСОБА_1 на військовій службі саме в період з 31.05.2023 по 11.11.2024, з метою вирішення питання щодо поважності причин пропуску строків звернення до суду (зокрема, але не виключно накази, довідки з військової частини).

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовна заява буде повернута позивачу.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА