Справа № 520/20438/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 р. № 520/20438/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Андрія Саєнка, 10,м. Фастів,Фастівський р-н, Київська обл.,08500) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області якими до страхового стажу для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком не був зарахований період роботи в військовій частині НОМЕР_1 з 30.01.1990 року по 31.12.1991 року;

2. Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 21.05.2024 року № 60 про відмову в призначенні пенсії за віком.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані дії та рішення відповідача від 21.05.2024 року № 60 про відмову в призначенні пенсії за віком є протиправними та такими, що порушують права позивачки на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 23.07.2024 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово було продовжено та який наразі триває. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Представником відповідача 28.08.2024 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України.

05.09.2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 30.06.2023р. позивачка ОСОБА_1 , звернулась до відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг (відділ обслуговування громадян № 19), за наслідками розгляду якої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області, 07.07.2023 прийнято рішення № 60, яким їй було відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Позивач, не погодившись з зазначеним, звернулась до суду з позовом, в якому просила зокрема: - визнати протиправними дії Чугуївського відділу обслуговування громадян № 19 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, якими до страхового стажу для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком не були зараховані періоди її роботи в Литовській PCP СРСР з 17.09.1980 по 05.02.1981, з 09.02.1981 по 13.02.1988, з 15.02.1988 по 29.01.1990 та в Литовській Республіці з 01.01.1992 по 18.11.1992р.; - скасувати рішення № 60 від 07.07.2023 року Чугуївського відділу обслуговування громадян № 19 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову мені в призначенні на пенсію за віком; - зобов`язати Чугуївський відділ обслуговування громадян № 19 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести нарахування моєї пенсії за віком, згідно мого звернення за датою 30.06.2023р. до відповідача за перерахунком пенсії з врахуванням періодів її роботи в Литовській PCP СРСР з 17.09.1980 по 05.02.1981, з 09. 02.1981 по 13.02.1988, з 15.02.1988 по 29.01.1990 та в Литовської Республіці з 01.01.1992 по 18.11.1992 (Литовська PCP СРСР та Литовська Республіка - загальна назва Литва); - підтвердити частину часу її роботи у в/ч НОМЕР_1 з 30.01.1990 по 31.12.1991, як страховий стаж в Україні, для неможливості ПФУ на далі визначення про цей період по іншому.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року по справі № 520/24740/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Чугуївського відділу обслуговування громадян № 19 (сервісний центра) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Скасовано прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області рішення № 60 від 07.07.2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 30.06.2023 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, з врахуванням періодів її роботи в Литовській PCP з 17.09.1980 по 05.02.1981, з 09.02.1981 по 13.02.1988, з 15.02.1988 по 29.01.1990 та в Литовській Республіці з 01.01.1992 по 18.11.1992, та з урахуванням висновків суду у цій справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У вказаному рішенні зокрема було зазначено, що підтвердження частини часу роботи позивачки у в/ч НОМЕР_1 з 30.01.1990 по 31.12.1991, як страховий стаж в Україні, для неможливості ПФУ на далі визначення про цей період по іншому, суд зазначив, що відповідно до розрахунку стажу позивачки період роботи з 30.01.1990 по 31.12.1991 у військовій частині НОМЕР_1 республіки Литва зарахований до трудового стажу, а тому підстав повторного зобов`язання у суду не має.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2024 року по справі № 520/24740/23 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 по справі № 520/24740/23 за позовом ОСОБА_1 до Чугуївського відділу обслуговування громадян № 19 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику.

Також судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року по справі № 520/24740/23 було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 30.06.2023 року відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду у справі № 520/24740/23, за наслідками чого прийнято рішення від 21.05.2024 року № 60 про відмову у призначенні пенсії.

Рішенням від 21.05.2024 року № 60 було враховано періоди роботи в Литовській РСР з 17.09.1980 по 05.02.1981, з 09.02.1981 по 13.02.1988, з 15.02.1988 по 29.01.1990 та в Литовській Республіці з 01.01.1992 по 18.11.1992.

У вказаному рішенні було зазначено зокрема, що необхідний страховий стаж, визначений частиною 1 статті 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років. Сстраховий стаж особи становить 18 років 7 місяців 21 день, а страховий стаж для визначення права з урахуванням періодів роботи набутих в Литовській Республіці, становить 28 років 10 місяців 18 днів. Право на пенсійну виплату набуде 28.06.2026 року.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону №1058 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно;55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

За ст. 1, п. 1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стаття 92 Конституції України визначає, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.

Рішенням від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 Конституційного Суду України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), п. 2 ч. 1 ст. 49, друге речення ст. 51 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Конституційний Суд України зауважив, що всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавлено цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Стаття 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Суханов та Ільченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Суд зазначив, що ст. 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою (параграф 30).

Щодо соціальних виплат, ст. 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).

Суд повторив, що першим і найголовнішим правилом ст. 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (параграф 53).

Перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки на умовах, передбачених законом.

Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Як вже було встановлено судом вище, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 року по справі № 520/24740/23 встановлено, що підтвердження частини часу роботи позивачки у в/ч НОМЕР_1 з 30.01.1990 по 31.12.1991, як страховий стаж в Україні, для неможливості ПФУ на далі визначення про цей період по іншому, суд встановив, що відповідно до розрахунку стажу позивачки період роботи з 30.01.1990 по 31.12.1991 у військовій частині НОМЕР_1 республіки Литва зарахований до трудового стажу, а тому підстав повторного зобов`язання у суду не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того в оскаржуваному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 21.05.2024 року № 60 про відмову в призначенні пенсії за віком відсутні висновки відповідача щодо не зарахування спірного періоду до страхового стажу.

Суд окремо наголошує, що оскаржуваному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 21.05.2024 року № 60 відповідачем зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви від 30.06.2023 року до страхового стажу зараховано всі періоди.

Вказаний період роботи позивачки у в/ч НОМЕР_1 з 30.01.1990 по 31.12.1991 зарахований до страхового стажу, що підтверджується зокрема довідкою Фоми РС- право номер ПС: 60 від 28.06.2023 року. Доказів зворотного сторонами суду не надано.

Таким чином суд дійшов висновку про відсутність доказів протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області якими до страхового стажу для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком не був зарахований вказаний період роботи в в/ч НОМЕР_1 з 30.01.1990 по 31.12.1991.

А отже суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 21.05.2024 року № 60 про відмову в призначенні пенсії за віком

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Андрія Саєнка, 10,м. Фастів,Фастівський р-н, Київська обл.,08500) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів: ГУК у. м.Києвї/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.