Справа № 560/12886/24
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

14 листопада 2024 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №48 від 16.08.2024 про відмову у призначенні пенсії за вислугою років, згідно п. "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.08.2024 про призначення пенсії за вислугою років з 05.06.2024, зарахувавши до спеціального стажу роботи відповідно до п. "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ОСОБА_1 періоди роботи: з 20.05.1991 по 23.05.2007, період навчання з 01.09.1984 по 23.06.1988; до загального стажу період роботи з 01.07.2000 по 31.12.2001.

Позивач вважає оскаржуване рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його право на соціальний захист, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надало, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами з урахуванням ст. 126 КАС України, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

До справи залучено в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надав до суду відзив на позов, у якому наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість. Зазначив, що спірним рішенням позивачу правомірно відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" частини першої статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з огляду на відсутність спеціального стажу роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.

Позивач скористався правом на подачу відповіді на відзив, в якому вказує про безпідставність тверджень пенсійного органу, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

09.08.2024 позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подано заяву про призначення пенсії за вислугу років.

16.08.2024 за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянуто заяву від 09.08.2024 та додані до неї документи та прийнято рішення №48 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років.

До спеціального стажу не зараховано згідно записів трудової книжки період роботи з 20.05.1991 по 23.05.2007 на посаді складача поїздів залізничного цеху на Донецькому коксохімічному заводі ім. С.М Кірова, оскільки зазначене підприємство не відноситься до підприємств залізничного транспорту та його працівники не забезпечують безпосередню організацію перевезень та забезпечення безпеки руху на залізничному транспорті.

Відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років в зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви пенсійним органом встановлено, що вік заявника 55 років 2 місяці 5 днів; страховий стаж особи становить 32 роки 10 місяців 27 днів; спеціальний стаж особи, визначений пунктом "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (станом на 11.10.2017) - відсутній.

Вважаючи свої права порушеними таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи оцінку вимогам позивача, суд зазначає наступне.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У преамбулі Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII) зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно із статтею 2 Закону №1788-XII За цим Законом призначаються: трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до ст.51 Закону №1788-ХІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Положеннями ст.52 Закону №1788-ХІІ визначено, право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені.

Згідно з п. "а" статті 55 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають: а)робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Таким чином, право на призначення пенсії за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з яких не менше 12 років 6 місяців за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12 жовтня 1992 року "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення" затверджено Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, де передбачено, що правом на пенсію за вислугу років користуються машиністи, помічники машиністів тепловозів, складачі поїздів.

Судом встановлено, що у період з 20.05.1991 року по 23.05.2007 року позивач працював в залізно - дорожньому цеху складачем поїздів на ПРАТ "Донецьккокс", що підтверджується записами трудової книжки позивача.

Згідно з ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у вищевказаний період.

Наведені записи трудової книжки про роботу позивача свідчать про його зайнятість за робітничою професією, яка дає право на призначення пенсії. Записи засвідчені печаткою підприємства і дефектів їх вчинення не мають.

Відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві або архівній установі, яке (яка) знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а, від 11 липня 2019 року у справі № 242/1484/17, від 26 березня 2020 року у справі № 414/1864/16-а.

Крім того, суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача зарахувати до спеціального стажу роботи відповідно до п. "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1984 по 23.06.1988 та до загального стажу період роботи з 01.07.2000 по 31.12.2001, оскільки будь - якої відмови пенсійного органу з даних питань немає, а тому вони заявлені передчасно.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №48 від 16.08.2024.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З урахуванням періодів роботи, які підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне вийти за їх межі та зобов`язати пенсійний орган вирішити питання призначення та виплати пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 968,96 гривень, враховуючи часткове задоволення позовних вимог та приписи ч. 8 ст. 139 КАС України, на користь позивача необхідно стягнути 484,48 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №48 від 16.08.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, період роботи з 20.05.1991 по 23.05.2007 та вирішити питання призначення та виплати пенсії відповідно до п. "а" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул.Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, 54008 , код ЄДРПОУ - 13844159)

Головуючий суддя Я.В. Драновський