Справа № 440/6963/24
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/6963/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області), у якій, з урахуванням уточненої позовної заяви /а.с. 83-85/, позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, що полягає у не зарахуванні стажу за період роботи в податкових органах з 14.06.1994 по 15.11.1996 при переведенні на пенсію за віком, яка призначається відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до стажу державної служби, згідно записів трудової книжки серія НОМЕР_1 від 15.05.1980, період роботи в податкових органах з 14.06.1994 по 15.11.1996 відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, обчисливши таку пенсію виходячи із 60% заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Зазначає, що відповідачем про призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" усупереч вимогам законодавства України не зараховано до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 з 14.06.1994 по 15.11.1996 в Державній податковій інспекції по м. Миргород, який підтверджується записами трудової книжки, відмовивши у зарахування цього періоду роботи до стажу державної служби. Вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує її право на належне пенсійне забезпечення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху.

26 червня 2024 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано фіскальний чек АТ "Укрпошта" № від 24.06.2024 про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. /а.с. 32/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/6963/24. Клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження задоволено. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано докази від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

18 липня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву /а.с. 41-43/, в якому представник ГУ ПФУ в Полтавській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 з 11.09.2021 отримувала пенсію за віком відповідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 14.03.2024 ОСОБА_1 звернулася із заявою №994 від 14.03.2024 про перехід з пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", за результатами розгляду якої розпорядженням №96 від 19.03.2024 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Пояснює, що розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії ОСОБА_1 проведені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» з урахуванням посадового окладу, надбавки за ранг, надбавки за вислугу років згідно довідки №1600-0503-8/18046 від 11.03.2024. Довідку про розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток за будь-які 60 календарних місяців роботи на посад державної служби підряд перед зверненням за пенсією ОСОБА_1 не надавала. Вважає, що період роботи з 04.11.1994 по 15.11.1996 не підлягає зарахуванню до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, оскільки у цей період ОСОБА_1 працювала на посаді в Державній податковій інспекції по м. Миргород.

29 жовтня 2024 року до суду надійшла уточнена позовна заява позивача від 25.10.2024 /а.с.83-85/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та приєднано до матеріалів справи уточнену позовну заяву ОСОБА_1 від 25.10.2024 у справі №440/6963/24 /а.с. 88-89/.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Із 11.09.2021 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується рішенням Миргородського об`єднаного управління ПФУ у Полтавській області про призначення пенсії №96 від 18.08.2021 /а.с. 68/.

14.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою за призначенням /перерахунком пенсії, в якій просила перерахувати пенсію у зв`язку з переходом на інший вид пенсії за Законом України "Про державну службу" /а.с. 64-65/, та з пакетом документів, перелік яких наведено у розписці-повідомленні, які прийнято 14.03.2024 і зареєстровано за №994 /а.с. 66/.

22.03.2024 за результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 Миргородським об`єднаним управлінням ПФУ в Полтавській області прийнято рішення про перерахунок пенсії №96, яким призначено ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 14.03.2024 /а.с. 15/.

У рішенні №96 від 22.03.2024 пенсійним органом зазначено, що страховий стаж (повний) становить 41 рік 1 місяць 24 дні, у тому числі: Держслужбовці (посади ст. 25 ЗУ №3723) - 24 роки 7 місяців 5 днів. Загальний процент розрахунку пенсії від заробітку - 60%. З 14.03.2024-31.03.2024, з 01.04.2024 по 09.09.2026, з 10.09.2026 - довічно розмір пенсії з надбавками - 9606,90 грн.

Згідно розрахунку страхового стажу форми РС-право, здійсненого пенсійним органом, ОСОБА_1 має страховий стаж 41 рік 1 місяць 24 дні, у тому числі: Держслужбовці (посади ст. 25 ЗУ №3723) - 24 роки 7 місяців 5 днів /а.с. 16/.

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, що полягає у не зарахуванні періоду роботи в податкових органах з 14.06.1994 по 15.11.1996 до стажу державної служби при переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ, позивач звернулася до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Конституції України).

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІ (надалі - Закон № 889-VІІ), згідно частини 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 року (надалі - Закон №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 23 грудня 2022 року № 3-р/20221 у справі № 3-132/2018(5462/17) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), підпункт 1 пункту 2 розділу XI „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України „Про державну службу від 16 грудня 1993 року № 3723-XII зі змінами.

Пунктом 2 цього рішення Конституційного Суду України від 23 грудня 2022 року № 3-р/20221 у справі № 3-132/2018(5462/17) ухвалено, що підпункт 1 пункту 2 розділу XI „Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про державну службу від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України „Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.

Воєнний стан в Україні на цей час не припинений та не скасований.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці - чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті, є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до приписів частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, до 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Отже, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 899 "Про державну службу") зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №591/6970/16-а.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, із 11.09.2021 ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /а.с. 68/, а з 14.03.2024 за вибором ОСОБА_1 останній призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 14.03.2024 у розмірі 60 відсотків заробітної плати /а.с. 15/.

Отже, між сторонами немає спору щодо наявності чи відсутності у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Спірним є питання щодо зарахування до стажу державної роботи (служби) позивача періоду роботи з 14.06.1994 по 15.11.1996, який зарахований відповідачем виключно до страхового стажу позивача /а.с. 16/, однак не зарахований до стажу державної роботи (служби).

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

До 01.01.2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (надалі - Закон №1788-XII).

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відомостями трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 /а.с. 8-12, 49-55/ підтверджено, що 14.06.1994 позивач була прийнята на посаду старшого державного податкового інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб, управління податків та зборів Державної податкової інспекції Міністерства фінансів УРСР по м. Миргород, Полтавської області в порядку переводу АТ "Укрпрофоздоровниця" (запис №11), 15.09.1994 ОСОБА_1 переведена на посаду головного державного податкового інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб, управління податків і зборів Державної податкової інспекції Міністерства фінансів УРСР по м. Миргород, Полтавської області (запис №12), 14.06.1994 позивач прийняла присягу державного службовця (запис №13), 04.11.1994 позивачу присвоєно персональне звання інспектор податкової служби ІІ рангу (запис № 14), 15.11.996 ОСОБА_1 звільнена за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (запис №15).

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994 (чинним до 01.05.2016, тобто в період проходження позивачем служби в податковому органі) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно пункту 2 цього Порядку до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

При цьому, відповідно до статті 1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 N 509-XII (у редакції, що діяла з 01.02.1994) Державна податкова служба складається з Головної державної податкової інспекції України, державних податкових інспекцій по Республіці Крим, областях, районах, містах і районах у містах.

За визначенням статті 1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 N 509-XII (у редакції, що діяла з 14.02.1998) до системи органів державної податкової служби належать: Державна податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах (далі - органи державної податкової служби).

Згідно з приписами статті 1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 N 509-XII (у редакції, що діяла з 01.01.2011) до системи органів державної податкової служби належать: Державна податкова адміністрація України, спеціалізовані державні податкові інспекції, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах (далі - органи державної податкової служби).

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні" від 05.07.2012 №5083-VI, який набрав чинності 12.08.2012, доповнено Податковий кодекс України розділами XVIII-1 та XVIII-2, у тому числі "Статтею 344. Пенсійне забезпечення посадових осіб органів державної податкової служби 344.1. Пенсійне забезпечення посадових осіб органів державної податкової служби України здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах державної податкової служби зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого Законом України "Про державну службу".".

Аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що до стажу державної служби ОСОБА_1 підлягає зарахуванню робота (служба) на посадах в Державній податковій інспекції по м. Миргород Полтавської області з 14 червня 1994 року по 15 листопада 1996 року.

Висновки суду у цій справі відповідають висновкам щодо застосування норм права, викладеним у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №465/7218/16-а.

У порушення наведених вище норм права, відповідачем не зараховано до стажу державної служби ОСОБА_1 періоду роботи з 14 червня 1994 року по 15 листопада 1996 року на посадах у Державній податковій інспекції по м. Миргород Полтавської області.

Враховуючи вищевикладене, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, що полягає у не зарахуванні до стажу державної служби ОСОБА_1 періоду роботи на посадах в Державній податковій інспекції по м. Миргород Полтавської області з 14 червня 1994 року по 15 листопада 1996 року при переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 та Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ від 10.12.2015 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплатити (з урахуванням проведених виплат) ОСОБА_1 з 14 березня 2024 року пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993, Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ від 10.12.2015, зарахувавши до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи на посадах в Державній податковій інспекції по м. Миргород Полтавської області з 14 червня 1994 року по 15 листопада 1996 року.

На час звернення позивача до суду спір щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії відсутній, зокрема, з 14.03.2024 за вибором ОСОБА_1 останній призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 14.03.2024 у розмірі 60 відсотків заробітної плати /а.с. 15/.

На виконання рішення суду у цій справі відповідач ще не здійснював перерахунок ОСОБА_1 з 14 березня 2024 року призначеної їй пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993, Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ від 10.12.2015.

Зі змісту статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, тому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи на момент її звернення до суду, суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Таким чином, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні позовних вимог у іншій частині слід відмовити, як передчасних.

Отже, адміністративний позов, ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір за дві вимоги немайнового характеру, що були об`єднані в адміністративному позові у цій справі, у загальному розмірі 2422,40 грн., що підтверджується службовим чеком АТ "Укрпошта" № від 07.06.2024 на суму 1211,20 грн. /а.с. 23/, фіскальним чеком АТ "Укрпошта" № від 24.06.2024 на суму 1211,20 грн. /а.с. 33/ та виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 27, 35/.

Разом з тим, уточненою позовною заявою позивачем змінено позовні вимоги шляхом виключення частини вимог, у зв`язку з чим уточнена позовна заява від 25.10.2024 за своєю суттю є заявою про зменшення розміру позовних вимог.

Частинами 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, при частковому задоволенні позову ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. (1211 грн. 20 коп./2)

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, що полягає у не зарахуванні до стажу державної служби ОСОБА_1 періоду роботи на посадах в Державній податковій інспекції по м. Миргород Полтавської області з 14 червня 1994 року по 15 листопада 1996 року при переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 та Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ від 10.12.2015.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати та виплатити (з урахуванням проведених виплат) ОСОБА_1 з 14 березня 2024 року пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993, Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ від 10.12.2015, зарахувавши до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи на посадах в Державній податковій інспекції по м. Миргород Полтавської області з 14 червня 1994 року по 15 листопада 1996 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістедсят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич