Справа № 460/12422/24
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Греська О.Р., розглянувши в письмовому провадженні процесуальне питання, пов`язане з розглядом справи за позовом
доВідділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
про зобов`язання вчинення певних дій,
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Відділу Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі - відповідач), у якому позивач просить суд зобов`язати відповідача зняти арешт з нерухомого майна, що належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 вересня 1995 року, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , накладеного постановою державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції і вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна, реєстраційний номер обтяження 6972006.
Ухвалою судді від 21.10.2024 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом з обґрунтуванням поважності причин такого пропуску. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.
На виконання вимог вказаної ухвали представником позивача подано заяву про поновлення строку звернення до суду. На обґрунтування заяви представник позивача зазначає, що як убачається з відповіді Відділу ДВС у місті Рівному від 15.10.2024 за №257285, в Автоматизованій системи виконавчого провадження відсутні відомості щодо виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 . Строк зберігання переданих справ до архіву ДВС становить 3 роки, після чого вони знищуються. При цьому, всі матеріали виконавчих проваджень за 2002 рік знищені. Отже і позивач не може надати до суду відповідні матеріали виконавчого провадження. 31.05.2024 позивач здійснив пошук інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно-квартиру АДРЕСА_1 , результат якої став негативним. Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників від 31.05.2024, відомості за параметрами щодо ОСОБА_1 в ньому відсутні. В подальшому, із інформаційної довідки за №384522912 від 26.06.2024, стало відомо про наявність обтяження за №6972006 на квартиру АДРЕСА_1 . Первинно представники відповідача пояснили позивачу, що у них виконавче провадження відсутнє. 27.06.2024, отримавши копію постанови про накладення арешту на майно, представник боржника-адвокат Юхимчук Іван Миколайович звернувся до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління юстиції із заявою про повернення виконавчого документу та скасування арешту майна, а саме з квартири АДРЕСА_1 .
Представник позивача зазначає, що 23.07.2024 позивач подав до Рівненського міського суду клопотання про скасування арешту на майно. Відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 01.08.2024, клопотання захисника засудженого ОСОБА_1 адвоката Юхимчука Івана Миколайовича про скасування арешту майна було залишено без розгляду. 09.08.2024 до адміністративного суду подана позовна заява ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинення певних дій. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 було відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 було залишено позов ОСОБА_1 без розгляду. При цьому роз`яснено, що після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, позивач має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.
Розглянувши подану заяву та вирішуючи питання про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).
Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначаються у статті 287 КАС України.
Так, пунктом 1 частини другої статті 287 КАС України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності приватного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Аналізуючи зміст статті 287 КАС України, очевидним є те, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.
Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Установлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесуальному праві сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює їхніх учасників добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їхнього завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням правової визначеності в публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Водночас норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Іншими словами, для поновлення строку звернення суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали вчасному зверненню з адміністративним позовом, у зв`язку з чим позивач має довести суду їхню наявність і непереборність з доданням відповідних доказів, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
З позовної заяви встановлено, що 19.09.2024 позивач звернувся до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління юстиції із заявою про скасування арешту майна, а саме з квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації від 15.10.2024 за №257285, наданої за наведеним зверненням, підтверджено факт накладення арешту на вищезазначене майно. При цьому, зазначено, що на даний час у відповідача відсутні виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 , оскільки всі матеріали виконавчих проваджень за 2002 рік знищені. У зв`язку з цим, встановити наявність підстав для зняття арешту з майна боржника від 21.01.2002 з реєстраційним номером обтяження №6972006 в державного виконавця відсутня можливість.
Позивач просить суд скасувати арешт, накладений постановою Державної виконавчої служби Рівненського міського відділу державної виконавчої служби від 21.01.2002.
Натомість, 19.09.2024 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту та листом від 15.10.2024 отримав відмову.
Однак, повторне звернення до відповідача із заявою про скасування арешту та отримання нової відмови не спростовує факту, що про наявність оскарженої постанови позивачу та його представнику було відомо ще станом на 19.07.2024.
У поданій заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду зазначено, що про наявність оскарженої постанови позивачу та його представнику було відомо ще станом на 19.07.2024. Вказує, що за загальним правилом звернутися до суду з адміністративним позовом можна протягом 6 місяців з дня, коли особа дізналася, або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Отже, вважає, що по даний час вказаний шестимісячний строк не порушений.
Разом з цим, встановлено, що з позовом до Відділу Державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зобов`язання вчинення певних дій ОСОБА_1 звернувся до суду лише 15.10.2024, тобто з пропуском 10-денного строку звернення до суду, визначеного статтею 287 КАС України.
Жодних обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом, позивачем не вказано і докази на їх підтвердження в матеріалах справи відсутні.
Зазначені позивачем у заяві підстави дотримання строків звернення до адміністративного суду з позовом, суд вважає необґрунтованими, а відтак позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом без поважних причин.
Відповідно до частини 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи вище викладене, а також з метою запобігання обмеження права позивача на звернення до суду, суд вважає за необхідне продовжити строк усунення недоліків позовної заяви та запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду нової заяви про поновлення строку звернення до суду з зазначенням інших підстав для поновлення строку та доказів на їх обґрунтування.
Керуючись статтями 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Олег ГРЕСЬКО