Справа № 440/5029/24
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м.ПолтаваСправа №440/5029/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" протиправними;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі 10 (десять) місячних пенсій у відповідності до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі також відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 30.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі у якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі також відповідач-2, ГУ ПФУ в Харківській області), а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV. Вказує, що на день досягнення пенсійного віку у неї наявний достатній стаж, тому вона має право на нарахування та виплату грошової допомоги в розмірі десяти пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Однак ГУ ПФУ в Полтавській області відмовлено ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 пенсій, як працівнику освіти, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу та у зв`язку з тим, що на дату досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 не працювала на посадах з педагогічним навантаженням, що дають право на виплату відповідної допомоги. Також стаж на посаді завідуючої відділенням та курсів підвищення кваліфікації не враховано до стажу роботи, який дає право на виплату одноразової грошової допомоги, оскільки дані посади відсутні в переліку посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Переліку №909.

Позивач вважала таке рішення неправомірним, оскільки згідно з Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року за №909, зокрема, у вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів директори, їх заступники з акредитації, професійно-технічні навчально-виховної навчальні заклади (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи. Згідно із постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників" від 14.06.2000 №963, посади завідувача і викладача у вищому навчальному закладі І-ІІ рівня акредитації відносяться до посад педагогічних працівників (абзац 2 та 3 Переліку).

Відповідач-1 позов не визнав, у відзиві на позов зазначав, що ГУ ПФУ в Полтавській області вважає, що рішення №62 від 19.12.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу XV Закону № 1058-ІУ, прийнято правомірно.

Представник ГУ ПФУ в Полтавській області звертала увагу суду, що відсутні правові підстави для зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити певні дії, оскільки заява позивача про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу XV Закону №1058-ІУ ГУ ПФУ в Полтавській області не розглядалася та ГУ не вчинялися будь-які дії за заявою позивача. Лист ГУ ПФУ в Полтавській області від 26.12.2023 за №1600-0204-8/95361, яким повідомлено ОСОБА_1 про прийняте рішення від 19.12.2023 №62, не може бути підставою для зобов`язання цього органу вчиняти певні дії, оскільки визначальним фактором є визначення органу яким саме було прийнято спірне рішення, що є предметом розгляду у цій справі та стало підставою для звернення з позовом до суду /а.с. 27-32/.

Відповідач-2 проти позову заперечував, у наданому суду відзиві на позов зазначав, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується, по-перше, з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах, по-друге, з виходом на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності та, по-третє, з неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Відповідач-2 стверджував, що посада завідувача відділенням у вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (зі змінами), а надані документи: трудова книжка та уточнюючі довідки навчального закладу не містять інформації про підтвердження факту роботи ОСОБА_1 викладачем за основною посадою на дату досягнення пенсійного віку.

Відповідно до наданих документів та даних індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 , спеціальний стаж відсутній.

У зв`язку з вищевикладеним, представник відповідача-2 стверджувала, що ГУ ПФУ в Харківській області правомірно прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у допризначенні пенсії (призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі 10 пенсій) у зв`язку з відсутністю необхідного стажу та в зв`язку з тим, що на дату досягнення пенсійного віку заявниця не працювала на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії по вислузі років /а.с. 84-86/.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області з 01.06.2023 як одержувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач 06.06.2023 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області зі заявою про призначення одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /а.с. 34-35/.

До заяви ОСОБА_1 , крім іншого, надала довідки від 01.06.2023 №42 /а.с. 37/, від 20.06.2023 №44 /а.с. 58/, видані Гадяцьким фаховим коледжем культури і мистецтв, про підтвердження роботи, зокрема, з 01.01.2010 - на посадах завідувача відділення курсів підвищення кваліфікації та викладача культурологічних дисциплін, з 02.09.2014 - завідувача заочного відділення та курсів підвищення кваліфікації і викладача культурологічних дисциплін в Гадяцькому фаховому коледжі культури і мистецтв, та про те, що позивач працює викладачем з педагогічним навантаженням, ставка (720 педагогічних годин на рік).

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Розпорядженням від 14.07.2023 ОСОБА_1 було призначено одноразову грошову допомогу відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в розмірі 117 070,60 грн /а.с. 60/.

В серпні 2023 року відділом контролю за правильністю призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Полтавській області відповідно до наказу ГУ ПФУ в Полтавській області від 31.05.2019 №326, на виконання вимог листа Пенсійного фонду України від 25.08.2018 №24357/02-10 було проведено перевірку правильності призначення (перерахунку) пенсій, згідно наданої службової записки управління з питань виплат ГУ ПФУ в Полтавській області від 01.08.2023 №7416/04-16, списків особових рахунків пенсіонерів, у яких місячний розмір пенсій або розмір доплати перевищує 50 000 гривень /а.с. 63-64/.

В ході перевірки було виявлено, що до страхового стажу для визначення права на призначення одноразової грошової виплати ОСОБА_1 зараховано періоди роботи з 01.01.2010 по 01.06.2023 на посадах завідуючої відділенням курсів підвищення кваліфікації, завідуючої заочним відділенням та курсів підвищення кваліфікації та одночасно викладачем культурологічних дисциплін в Гадяцькому культосвітньому училищі (Гадяцький фаховий коледж культури і мистецтв).

Оскільки посада завідувача відділення у вищих навчальних закладах 1-ІІ рівнів акредитації. професійно-технічних навчальних закладах не передбачена Переліком №909, а надані документи: трудова книжка та уточнюючі довідки навчального закладу, не містять інформації про підтвердження факту роботи ОСОБА_1 викладачем за основною посадою, ГУ ПФУ в Полтавській області були вжиті заходи щодо призупинення виплати одноразової грошової допомоги, а також щодо перевірки достовірності видачі вищезазначених довідок, факту роботи ОСОБА_1 на посаді викладача та визначення посади, на якій остання працювала за сумісництвом.

ГУ ПФУ в Полтавській області був зроблений запит від 01.09.2023 №1600-0304-5/64875 до Пенсійного фонду України щодо надання методичної допомоги у визначенні правомірності призначення одноразової грошової виплати у розмірі 10 місячних пенсій ОСОБА_1 /а.с. 65/.

Листом Пенсійного фонду України від 02.10.2023 № 2800-030102-9/54957 повідомлено, що посади завідуючої відділенням та курсів підвищення кваліфікації Переліком №909 не передбачені та надано доручення на проведення детальної зустрічної перевірки первинних документів про нарахування заробітної плати, зокрема, щодо нарахування основної заробітної плати і доплат до заробітної плати /а.с. 67/.

Після проведення перевірки /а.с. 67-72/ та отримання уточнюючої довідки від 13.11.2023 № 01- 23/228, виданої Гадяцьким фаховим коледжем культури і мистецтв, про те, що основною посадою ОСОБА_1 була посада завідуючої відділенням та курсів підвищення кваліфікації /а.с. 74/, ГУ ПФУ в Полтавській області був направлений лист до Головних управлінь в Харківській та Житомирській областей від 05.12.2023 № 1600-0307-9/89574 щодо перегляду рішення про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу XV Закону № 1058-ІV ОСОБА_1 /а.с. 75/.

Оскільки розгляд заяви ОСОБА_1 від 11.07.2024 за принципом екстериторіальності здійснювало ГУ ПФУ в Харківській області, останнім було переглянуто рішення про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій згідно з пунктом 7-1 розділу XV Закону №1058-ІV та прийнято рішенням від 19.12.2023 № 62, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу та у зв`язку з тим, що на дату досягнення пенсійного віку позивач не працює на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії по вислузі років /а.с. 79/.

ГУ ПФУ в Полтавській області своїм листом від 26.12.2023 за №1600-0204-8/95361 повідомило ОСОБА_1 про прийняте рішення від 19.12.2023 №62 /а.с. 78/.

Вважаючи дану відмову протиправною, позивач звернулась з позовом до суду.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до пункту е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців, з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Пунктом 71 розділ XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV визначено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі - Порядок №1191).

Пункту 1 Порядку №1191 визначено умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Пунктом 5 Порядку №1191 встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посада, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Згідно пункту 6 Порядку №1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону №1058-IV, станом на день її призначення.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Висновки щодо правозастосування

Аналізуючи наведені норми права, суд зазначає, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного страхового стажу, вихід на пенсію саме з посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Правову позицію щодо права особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій висловив Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 у справі №234/13835/17, в якій зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

В обставинах цієї справи ОСОБА_1 відмовлено у призначенні та виплаті грошової допомоги у зв`язку з тим, що посади завідуючої відділенням та курсів підвищення кваліфікації Переліком №909 не передбачені. Внаслідок цього орган ПФУ визначив дві підстави для відмови:

1) відсутність необхідного стажу;

2) на дату досягнення пенсійного віку позивач не працює на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії по вислузі років.

Надаючи правову оцінку правомірності відмови у виплаті грошової допомоги, суд зазначає таке.

Як вбачається із Переліку № 909, до переліку посад, які дають право на пенсію за вислугою років, віднесено роботу у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах на таких посадах: директори, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

Відповідно до абзацу першого пункту 3 частини першої статті 28 Закону України "Про вищу освіту" від 01.07.2014 №1556-VII (далі Закон № 1556-VII), коледж заклад вищої освіти або структурний підрозділ університету, академії чи інституту, що провадить освітню діяльність, пов`язану із здобуттям ступеня бакалавра та/або молодшого бакалавра, проводить прикладні наукові дослідження та/або творчу мистецьку діяльність.

Приписами частини другої статті 53 Закону № 1556-VII визначено, що педагогічні працівники - це особи, які за основним місцем роботи у вищих навчальних закладах провадять навчальну, методичну та організаційну діяльність.

Згідно з частиною третьою статті 55 Закону № 1556-VII повний перелік посад науково-педагогічних і педагогічних працівників вищих навчальних закладів установлюється Кабінетом Міністрів України.

У Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963, посада завідувача відділенням навчального закладу віднесена до посад педагогічних працівників.

Як виявлено з матеріалів справи, при призначенні пенсії за віком грошова допомога відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону № 1058-IV не була виплачена позивачу у зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу, та з цих підстав відповідач-2 відмовив позивачу у виплаті зазначеної допомоги рішенням від 19.12.2023 №о/р62.

При цьому, період з 01.01.2010 по 01.06.2023 не був зарахований до спеціального стажу роботи позивача у зв`язку з відсутністю у Переліку №909 посади завідувача відділення у вищих навчальних закладах І-ІІ рівня акредитації.

На думку суду, з урахуванням наведених норм чинного законодавства, до спеціального стажу позивача, який дає право на пенсію за вислугу років та грошової допомоги, підлягає зарахуванню період роботи з 01.01.2010 по 01.06.2023, зокрема, з 01.01.2010 - на посадах завідувача відділення курсів підвищення кваліфікації та викладача культурологічних дисциплін, з 02.09.2014 - завідувача заочного відділення та курсів підвищення кваліфікації і викладача культурологічних дисциплін в Гадяцькому фаховому коледжі культури і мистецтв, з огляду на таке.

Вказаний період роботи підтверджений записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 /а.с. 47-50/, довідками від 01.06.2023 №42 /а.с. 37/, від 20.06.2023 №44 /а.с. 58/, що видані Гадяцьким фаховим коледжем культури і мистецтв про підтвердження роботи, зокрема, з 01.01.2010 - на посадах завідувача відділення курсів підвищення кваліфікації та викладача культурологічних дисциплін, з 02.09.2014 - завідувача заочного відділення та курсів підвищення кваліфікації і викладача культурологічних дисциплін в Гадяцькому фаховому коледжі культури і мистецтв, та що позивач працює викладачем з педагогічним навантаженням, ставка (720 педагогічних годин на рік).

При цьому, за період роботи на посаді завідувача відділенням, позивач вела викладацьку роботу з доплатою за вислугою років, нарахуванням надбавки за престижність праці, щорічною грошовою винагородою педагогічного працівника, а також з наданням відпуски тривалістю 56 календарних днів, що підтверджується довідкою від 13.11.2023 №01-23/228 /а.с. 74/.

Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що вона має право на виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV, оскільки станом на день звернення до відповідача за призначенням пенсії позивач досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV, працювала та продовжує працювати на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, має спеціальний страховий стаж більше 30 років (про що додатково свідчить первісне призначення ОСОБА_1 грошової допомоги розпорядженням від 14.07.2023 /а.с. 60/).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду з приводу аналогічних правовідносин дійшов висновку, що на спірні правовідносини розповсюджується також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року №963 (постанови від 22.03.2019 у справі № 682/2177/17, від 19.03.2019 у справі № 466/5637/17).

Оскільки має місце колізія між положеннями Переліку № 909 та Переліку № 963, суд приймає рішення з урахуванням найбільш сприятливого для особи підходу.

ЄСПЛ у п. 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області віддало перевагу найменш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства України, у зв`язку з чим відповідач-2 дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для зарахування вказаних періодів роботи ОСОБА_1 на посаді завідувача відділення.

На момент звернення позивача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, будь-який з видів пенсії раніше позивачу не призначався, що не заперечується сторонами.

Суд повторює, що для отримання права на виплату грошової допомоги при призначенні пенсії за віком в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення особа має відповідати таким критеріям:

1) на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа має працювати в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

2) наявність для жінок страхового стажу не менше 30 років на таких посадах;

3) будь-який з видів пенсії раніше ним не призначався.

На момент звернення позивача до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розміру XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у неї був наявний пенсійний вік, необхідний страховий стаж більше 30 років, позивач вийшла на пенсію за віком саме з педагогічної посади в закладах та установах державної та комунальної форми власності, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Неотримання нею до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 будь-якого іншого виду пенсії не заперечується відповідачем.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач станом на дату призначення пенсії за віком відповідала вищевказаним критеріям, а відтак позивач має право на нарахування та виплату грошової допомоги відповідно до п. 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас відповідач-1 заяву позивача не розглядав та не приймав жодного рішення стосовно призначення/відмови у призначенні грошової допомоги позивачу.

Отже, позовна вимога, звернута саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, задоволенню не підлягає.

Поновити порушене права позивача має той відповідач, який безпідставно право порушив.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи статті 9 КАС України, приймаючи до уваги відзиви на позовну заяву відповідачів, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.12.2023 №о/р62, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 71 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Оскільки у спірних відносинах компетентним органом для розгляду заяви ОСОБА_1 від 06.06.2023 було визначено ГУПФ України в Харківській області, то саме останній має завершити процедуру призначення позивачу відповідної допомоги.

Тому, беручи до уваги приписи статті 9 КАС України, суд приходить висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Харківській області призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням страхового стажу з 01.01.2010 по 01.06.2023 на посадах завідуючої відділенням курсів підвищення кваліфікації, завідуючої заочним відділенням та курсів підвищення кваліфікації та одночасно викладачем культурологічних дисциплін в Гадяцькому культосвітньому училищі (Гадяцький фаховий коледж культури і мистецтв).

При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні, ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при поданні позовної заяви сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

З огляду на ухвалення рішення про задоволення позовних вимог суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36014, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 19.12.2023 №о/р62, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 71 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням страхового стажу з 01.01.2010 по 01.06.2023 на посадах завідуючої відділенням курсів підвищення кваліфікації, завідуючої заочним відділенням та курсів підвищення кваліфікації та одночасно викладачем культурологічних дисциплін в Гадяцькому культосвітньому училищі (Гадяцький фаховий коледж культури і мистецтв).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков