Справа № 520/25635/24
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

14 листопада 2024 р. справа № 520/25635/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Біленський О.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (вул. Зодчих, буд. 22, м. Вінниця, 21005, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправними рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, викладене у листі №25968-27398/С-03/8-2000/24 від 05.09.2024 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №23 від 29.08.2024 про відмову у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби, періоду роботи в органах прокуратури та стаж роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а відповідно і рішення про відмову в перерахунку ОСОБА_1 , як судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Харківського апеляційного суду від 09.04.2020 №05-62/310;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку наступні періоди його роботи: 01.08.1989 31.12.1991 військова служба строкова 2 роки 5 місяців 0 днів; 01.01.1992 16.06.1994 військова служба строкова 2 роки 5 місяців 16 днів; 13.09.1994 16.07.1998 служба в МВС 3 роки 10 місяців 4 дні; 17.07.1998 12.08.2002 прокуратура 4 роки 0 місяців 26 днів; 28.08.2002 18.08.2003 консультант суду 0 років 11 місяців 21 день; 19.08.2003 31.12.2003 суддя 0 років 4 місяці 13 днів; 01.01.2004 10.05.2010 суддя 6 років 4 місяці 10 днів; 11.05.2010 19.05.2017 суддя 7 років 0 місяців 9 днів; 20.05.2017 01.10.2018 суддя 1 рік 4 місяці 12 днів; 02.10.2018 09.04.2020 суддя 1 рік 6 місяців 8 днів. Всього: 30 років 4 місяці 29 днів.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок і подальшу виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 10.04.2020, встановивши загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 70% (20 років 50% + 10 років х 2=20%), визначеного в довідці Харківського апеляційного суду від 09.04.2020 №05-62/310 з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.09.2024 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі згідно з положеннями п. 3 та п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, якими унормовано що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є суддею у відставці та отримує з 10.04.2020 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, призначене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. Загальний трудовий стаж позивача складає 30 років 4 місяці 20 днів, з них спеціальний стаж, що дає право на щомісячне грошове утримання суддям - 16 років 7 місяців 22 дні. При здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу зараховано до стажу роботи на посаді судді наступні періоди: 19.08.2003-10.05.2010 - суддя Богодухівського районного суду Харківської області; 11.05.2010-01.10.2018 - суддя апеляційного суду Харківської області; 02.10.2018-09.04.2020 - суддя Харківського апеляційного суду. Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявами про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням наявного стажу роботи, який відповідно до вимог діючого законодавства дає право на відставку та зараховується до стажу роботи судді. Згідно з відповіддю ПФУ, розрахунок призначеного позивачу з 10.04.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснено відповідно до Закону №1402 при стажі роботи на посаді судді 16 років 7 місяців 22 дні у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, правових підстав для здійснення розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 70% суддівської винагороди, немає. Також, позивач зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №23 від 29.08.2024 позивачу відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Позивач вважає дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення довічного грошового утримання судді у відставці з 10.04.2020, які полягають у не включенні в розрахунок стажу судді строкової військової служби, роботи в прокуратурі та стажу роботи, що дає право на заняття посади судді, відповідно до розрахунку, наданого Харківським апеляційним судом та відмову в проведенні перерахунку, а також дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 10.04.2020 та не включенні в розрахунок стажу судді строкової військової служби, роботи в прокуратурі та стажу роботи, що дає право на заняття посади судді, відповідно до розрахунку, наданого Харківським апеляційним судом, протиправними. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначив, що Головним управління призначено позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з 10.04.2020 з розрахунку 50% суддівської винагороди. Суддівський стаж позивача становить 16 років 07 місяців 22 дні. 21.08.2024 позивач звернувся до головного управління із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яка розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області, рішенням якого позивачу відмовлено у здійсненні вказаного перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці. Представник відповідача зазначає, що законодавством не передбачено зарахування до стажу роботи, що дає право на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді періоду проходження строкової військової служби, період перебування на посадах прокурорів і слідчих. На підставі викладеного, Головне управління не вбачає порушення чинного пенсійного законодавства України і вважає, що позовні вимоги позивача не обґрунтованими та безпідставними.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області також надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що 21.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з зарахуванням до суддівського стажу проходження строкової військової служби, роботи в прокуратурі. У відповідності до Порядку 22-1 підрозділом, відповідальним за розгляд заяви позивача №1770 від 10.07.2024 та винесення відповідного рішення було визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. За наслідками розгляду вказаної заяви було прийнято Рішення №23 від 29.08.2024 про відмову щодо перерахунку довічного грошового утримання, відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", оскільки Законом №1402 наведено вичерпний перелік посад, стаж роботи на яких зараховується до стажу судді, чинним законодавством не передбачено зарахування до стажу роботи, що дає право на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді періоду проходження строкової військової служби, період перебування на посадах прокурорів і слідчих. На підставі викладеного, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача, на думку головного управління, розраховано та призначено вірно та згідно вимог чинного законодавства.

Позивачем надані відповіді на відзиви відповідачів, в яких зазначено, що вимоги відповідачів, викладені у відзивах на позовну заяву, позивачем не визнаються повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Доводи відповідачів є безпідставними, так як їх правова позиція заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та з 10.04.2020 отримує довічне грошове утримання, згідно Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Довічне грошове утримання судді у відставці призначене позивачу з урахуванням страхового стажу, який склав 30 років 4 місяці 20 днів, в тому числі стаж на посаді судді - 16 років 7 місяців 22 дні, що також підтверджується копією довідки Харківського апеляційного суду від 09.04.2020 №05-62/310.

08.08.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою, в якій просив надати інформацію, який саме стаж та на якій посаді зарахований разом зі стажем роботи на посаді судді для визначення загального процента розрахунку пенсії від заробітку 50%.

Листом від 15.08.2024 №23973-25855/С-03/8-2000/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надало відповідь на звернення позивача від 08.08.2024, згідно з якою при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу зараховано до стажу роботи на посаді судді наступні періоди: 19.08.2003-10.05.2010 - суддя Богодухівського районного суду Харківської області; 11.05.2010-01.10.2018 - суддя апеляційного суду Харківської області; 02.10.2018-09.04.2020 - суддя Харківського апеляційного суду.

21.08.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою, в якій просив провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 10.04.2020, враховуючи стаж роботи стаж на посаді судді з урахуванням періодів: 01.08.1989 31.12.1991 військова служба строкова 2 роки 5 місяців 0 днів; 01.01.1992 16.06.1994 військова служба строкова 2 роки 5 місяців 16 днів; 13.09.1994 16.07.1998 служба в МВС 3 роки 10 місяців 4 дні; 17.07.1998 12.08.2002 прокуратура 4 роки 0 місяців 26 днів; 28.08.2002 18.08.2003 консультант суду 0 років 11 місяців 21 день; 19.08.2003 31.12.2003 суддя 0 років 4 місяці 13 днів; 01.01.2004 10.05.2010 суддя 6 років 4 місяці 10 днів; 11.05.2010 19.05.2017 суддя 7 років 0 місяців 9 днів; 20.05.2017 01.10.2018 суддя 1 рік 4 місяці 12 днів; 02.10.2018 09.04.2020 суддя 1 рік 6 місяців 8 днів. Всього: 30 років 4 місяці 29 днів.

Заява позивача від 21.08.2024 розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області.

За результатами розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області прийнято рішення від 29.08.2024 №23, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Вказана відмова обґрунтована тим, що відповідно до статті 137 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Також, на звернення позивача від 21.08.2024 щодо розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило позивача про те, що розрахунок призначеного позивачу з 10.04.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснено відповідно до Закону №1402 при стажі роботи на посаді судді 16 років 7 місяців 22 дні у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Правових підстав для здійснення розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 70% суддівської винагороди, як зазначено у зверненні, немає.

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у призначенні довічного грошового утримання судді у відставці з 10.04.2020 року без включення в розрахунок стажу судді строкової військової служби, роботи в прокуратурі та стажу роботи, що дає право на заняття посади судді, відповідно до розрахунку, наданого Харківським апеляційним судом та відмову в проведенні перерахунку, а також дії Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області щодо відмови в проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці з 10.04.2020 та не включення в розрахунок стажу судді строкової військової служби, роботи в прокуратурі та стажу роботи, що дає право на заняття посади судді, відповідно до розрахунку, наданого Харківським апеляційним судом - протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

У статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII).

Відповідно до п. 25 Прикінцевих і перехідних положень Закону №1402-VІІІ право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону №1402-VІІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною 1 ст. 116 Закону №1402-VIIІ передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Статтею 137 Закону №1402-VIIІ визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом 4 п. 34 Прикінцевих і перехідних положень Закону №1402-VІІІ регламентовано, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

У свою чергу у відповідності до пункту 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Так, до набрання чинності Законом «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VІ зазначені правовідносини регулювались Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 №2862-ХІІ.

Отже, положення абзацу 4 пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII (у редакції, чинній на час подання позивачем заяви про відставку) свідчать, що стаж роботи судді ОСОБА_1 , призначеного на посаду до набрання чинності цим Законом, визначається відповідно до законодавства, що діяло на день його призначення - 04.08.2003, тобто відповідно до Закону №2862-XII та Указу Президента від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів».

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим ч. 4 цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до абзацу 2 статті 1 Указу Президента України від 10.07.1995 №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Після втрати чинності статтею 1 вказаного Указу Президента України питання зарахування в стаж роботи судді інших періодів діяльності було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 №545.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 №545 пункт 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 №865 (865-2005-п) «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» доповнено абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби».

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України (№865-2005-п) втратила чинність 01.01.2012.

Судом встановлено, що відповідачем до стажу роботи позивача на посаді судді зараховано виключно періоди роботи суддею.

Проте, ОСОБА_1 з проходив службу у Харківському вищому військовому авіаційному інженерному училищі з 01.08.1989 по 16.06.1994, що підтверджується відомостями військового квитка позивача серії НОМЕР_2 від 03.09.1989.

Разом із тим, Закон СРСР від 12.10.1967 «Про загальний військовий обов`язок», чинний на час вступу позивача до Харківського вищого військового авіаційного інженерного училища (серпень 1989 року), розділяє навчання у військово-навчальних закладах та строкову військову службу і, як виняток, передбачає можливість зарахування навчання до періоду строкової військової служби лише при відрахуванні особи із військово-навчального закладу і подальшому проходженні строкової військової служби (стаття 12 Закону).

Строкова військова служба, водночас, має обмежений строк, який станом на час вступу позивача до військово-навчального закладу становив 2 роки (стаття 13 Закону СРСР від 12.10.1967 «Про загальний військовий обов`язок»).

Так, законодавство, чинне на час призначення позивача на посаду судді, передбачало зарахування до стажу роботи, що дає судді право на відставку, саме календарний період проходження строкової військової служби, який становив 2 роки. Відповідно, навчання у військово-навчальних закладах, яке відповідно до чинного на час навчання позивача закону зараховується до стажу, що дає судді право на відставку, як строкова військова служба обмежується строком такої служби.

Таким чином, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, періоду проходження строкової військової служби є неправомірним. Однак, зарахуванню підлягає лише 2 роки.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 06.06.2024 по справі №990/288/23.

Що стосується зарахування періоду роботи позивача в органах прокуратури до стажу роботи судді, суд зазначає наступне.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 16.07.1998 наявні такі відомості про роботу позивача в органах прокуратури:

- з 17.07.1998 по 16.08.1999 стажист на посаду помічника прокурора Богодухівського району Харківської області;

- з 16.08.1999 по 24.01.2002 помічник прокурора Богодухівського району Харківської області;

- з 24.01.2002 по 12.08.2002 старший помічник прокурора Богодухівського району Харківської області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача не зараховано вказані вище періоди до стажу роботи на посаді судді.

Як вже було зазначено, Закон №2862-ХІІ передбачав зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, час роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Верховний Суд у постанові від 24.09.2020 у справі №515/709/17, предметом якої була правомірність рішення пенсійного органу, яким при визначенні відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, не було зараховано до стажу роботи на посаді судді періоду роботи позивача на посаді слідчого, сформував висновок, що стаж роботи позивача на посаді судді, до якого зараховується зазначений вище стаж (стаж слідчого), дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання. При визначенні відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці стаж роботи слідчим прирівнюється до суддівського стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №144/247/17, від 28.11.2019 у справі №589/4735/16-а, від 13.02.2020 у справі №592/5433/17, від 08.11.2022 у справі № 400/3035/21.

Крім того, станом на час роботи позивача в органах прокуратури діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, відповідно до статті 56 якого, під поняттям «прокурор» у статті 8, частині четвертій статті 9, частинах першій, другій, третій статті 12, частині першій статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах першій, четвертій і шостій статті 46, частині першій статті 461, частині першій статті 47, статтях 48, 49, 50, 501, частині п`ятій статті 52 і статті 55 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

Таким чином, час роботи на посадах помічника і старшого помічника прокурора, заступника прокурора підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.05.2020 у справі №242/1890/17 та підтримана Верховним Судом у постанові від 07.09.2020 у справі №426/14458/16.

Отже, періоди роботи позивача на посадах помічника прокурора з 17.07.1998 по 12.08.2002 підлягають зарахуванню до стажу роботи на посаді судді.

Щодо зарахування періодів служби в органах внутрішній справи та на посаді консультанта суду, суд зазначає наступне.

Законом України від 12.07.2018 №2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» статтю 137 Закону №1402-VIII доповнено частиною другою такого змісту: «До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді».

Системний аналіз ч. 2 ст. 137 Закону №1402-VIII в її взаємозв`язку з абзацом четвертим пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII, дає підстави для висновку, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», яким внесено зміни до статті 137 Закону №1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Саме така правова позиція покладена в основу рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі №9901/805/18.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду та зазначила, що частину другу статті 137 Закону №1402-VIII (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.11.2021 у справі №9901/15/21.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у пункті 26 постанови від 17.09.2020 у справі №9901/302/19 (провадження №11-882заі19) при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. При цьому зазначено, що «при обчисленні стажу, який дає право на відставку, окремо слід застосовувати положення частини першої статті 137 зазначеного закону, положення частини другої цієї статті, як стаж, який зараховується додатково».

Виражене й закріплене в частині другій статті 137 Закону №1402-VIII положення (припис) про те, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, означає, що до стажу роботи на посаді судді і прирівняних до нього стажів роботи (абзац четвертий пункту 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII) додається (може додаватися) ще один вид (чи види) роботи (професійної діяльності), який раніше не охоплювався поняттям стажу роботи на посаді судді. Під цим стажем у вимірі чинного законодавчого визначення поняття «стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді», треба розуміти за якісними властивостями вид (види) певної роботи (професійної діяльності) в галузі права, який відрізняється від суддівської і прирівняної до неї роботи та має часові (кількісні) межі (строк роботи) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2020 у справі №9901/537/19).

Велика Палата Верховного Суду констатувала, що вимоги до кандидатів на посаду судді були по-різному визначені законодавством України, що діяло на день їх призначення (обрання) на посаду судді, а тому такі вимоги можуть вважатися виправданою, обґрунтованою та справедливою підставою різниці при вирішенні питання щодо обчислення стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, залежно від змісту цих вимог, визначених законодавством, яке було чинним на час призначення (обрання) на посаду судді.

Аналогічну правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 24.10.2019 у справі №9901/2/19, від 17.09.2020 у справі №9901/302/19.

Отже, при здійсненні обрахунку стажу обов`язково необхідно враховувати порядок призначення (обрання) кожного окремого судді на посаду вперше, оскільки при призначенні (обранні) суддів на посаду вперше застосовувалися різні вимоги до стажу, необхідного для зайняття посади судді, які діяли на момент такого призначення (обрання).

На час обрання позивача на посаду судді статус суддів визначав Закон №2862-XII, відповідно до статті 7 якого (у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді) право на зайняття посади судді, зокрема, районного (міського) суду має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Відповідно до наявних у трудовій книжці записів після здобуття вищої освіти ОСОБА_1 у період з 13.09.1994 по 16.07.1998 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді старшого експерта-криміналіста Богодухівського РВ УМСВ України в Харківській області; з 28.08.2002 по 18.08.2003 працював консультантом Богодухівського районного суду Харківської області.

Отже, додатково до стажу роботи позивача на посаді судді підлягає зарахуванню також стаж роботи за юридичною спеціальністю, що вимагався Законом №2862-ХІІ для обрання на посаду судді районного (міського) суду, а саме на посаді старшого експерта-криміналіста Богодухівського РВ УМСВ України в Харківській області та консультанта Богодухівського районного суду Харківської області.

Щодо зарахування до стажу роботи на посаді судді періоди на посаді судді з 19.08.2003 по 09.04.2020, суд зазначає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки як вбачається з матеріалів справи, вказані позивачем періоди перебування на посаді судді пенсійним органом зараховані та складають 16 років 7 місяців 22 дні.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області при прийнятті рішення від 29.08.2024 №23 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно Закону України "Про судоустрій і статус суддів" діяло не на підставах та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а отже воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене та те, що заява позивача про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області та саме зазначеним органом не зараховано позивачу до стажу роботи на посаді судді спірних періодів, а також прийнято оскаржуване рішення, суд зазначає, що належним способом захисту порушених прав позивача є скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 29.08.2024 №23 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та зобов`язання зарахувати до стажу роботи на посаді судді наступні періоди: 01.08.1989 16.06.1994 військова служба строкова 2 роки 0 місяців 0 днів; 13.09.1994 16.07.1998 служба в органах внутрішніх справ 3 роки 10 місяців 4 дні; 17.07.1998 12.08.2002 робота в органах прокуратури 4 роки 0 місяців 26 днів; 28.08.2002 18.08.2003 робота на посаді консультанта суду 0 років 11 місяців 21 день.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, викладене у листі №25968-27398/С-03/8-2000/24 від 05.09.2024, суд зазначає, що вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки як встановлено судом під час розгляду справи, заява позивача від 21.08.2024 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області та за результатом її розгляду прийнято рішення, яке вже визнано судом протиправним. Лист же Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області №25968-27398/С-03/8-2000/24 від 05.09.2024 є відповіддю на звернення позивача відносно розрахунку щомісячного довічного грошового утримання судді та не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні ст. 5 КАС України.

Крім того, суд зазначає, що належним відновленням прав позивача щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є саме скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 29.08.2024 №23 та зобов`язання останнього зарахувати до стажу роботи на посаді судді спірні періоди.

Розглядаючи позовні вимоги в частині визнання протиправним рішення про відмову в перерахунку ОСОБА_1 , як судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки Харківського апеляційного суду від 09.04.2020 №05-62/310, суд зазначає, що матеріали справи не містять вказаного рішення.

Ані оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 29.08.2024 №23, ані листи Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 05.09.2024 за №25968-27398/С-03/8-2000/24 та від 15.08.2024 за №23973-25855/С-03/8-2000/24, надані позивачем разом із позовною заявою, не містять відмови ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Харківського апеляційного суду від 09.04.2020 №05-62/310.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до ч. 7 ст. 246 КАС України, висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення).

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Позивачем не надано суду доказів порушення його прав що полягає у відмові в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Харківського апеляційного суду від 09.04.2020 №05-62/310.

За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок і подальшу виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 10.04.2020, встановивши загальний процент розрахунку пенсії від заробітку 70% (20 років 50% + 10 років х 2=20%), визначеного в довідці Харківського апеляційного суду від 09.04.2020 №05-62/310 з урахуванням раніше проведених виплат, то суд не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на передчасність таких вимог, оскільки пенсійним органом наразі ще не здійснено зарахування позивачу до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби, роботи в органах прокуратури та стаж роботи (професійної діяльності) вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Після виконання цього рішення суду щодо розрахунку стажу позивача, у органу Пенсійного фонду України в силу вимог закону виникають підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (вул. Зодчих, буд. 22, м. Вінниця, 21005, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 29.08.2024 №23 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно Закону України "Про судоустрій і статус суддів" ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці періоди: з 01.08.1989 по 16.06.1994 військова служба строкова 2 роки 0 місяців 0 днів; 13.09.1994 16.07.1998 служба в органах внутрішніх справ 3 роки 10 місяців 4 дні; 17.07.1998 12.08.2002 робота в органах прокуратури 4 роки 0 місяців 26 днів; 28.08.2002 18.08.2003 робота на посаді консультанта суду 0 років 11 місяців 21 день.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Біленський О.О.