Справа № 440/11621/24
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/11621/24
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (надалі також - відповідач), у якій просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області від 04.04.2024 № 96 про відмову у призначенні та перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області прийняти рішення про призначення їй з 13.09.2023 пенсії державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ «Про державну службу» і розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII «Про державну службу», у розмірі 60 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем її роботи на державній службі на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі від 13.09.2023 № 02.1.-19/115 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 13.09.2023 № 02.1-19/114, виданих Департаментом агропромислового розвитку Полтавської обласної військової адміністрації.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач отримувала пенсію по інвалідності з 25.12.2014 по 01.03.2019 відповідно до Закону України "Про державну службу". 13.09.2023 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", до якої додала пакет документів. За результатами розгляду цієї заяви ГУ ПФУ у Вінницькій області прийнято рішення від 20.09.2023 №96 про відмову в перерахунку пенсії, що визнано протиправним та скасовано рішенням Полтавського окружного суду від 15 лютого 2024 року у справі №440/15143/23. Однак, відповідачем повторно прийнято рішення від 04.04.2024 № 96 про відмову у призначенні та перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», оскільки проведення перерахунку пенсій, призначених згідно Закону України «Про державну службу» діючим законодавством не передбачено. Позивач вважає це рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що на момент звернення із заявою вона досягла 60 років, має стаж державної служби 21 рік 01 місяць 26 днів та має страховий стаж 35 років 6 місяців 28 днів, тому має право на призначення пенсії з віком згідно Закону України "Про державну службу".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с.109-111/ представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримує по інвалідності на підставі Закону №1058. Згодом, а саме 13.09.2023 ОСОБА_1 звернулася із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу та відповідними документами. Пояснює, що позивач по 28.02.2019 отримувала пенсію по інвалідності згідно з Законом України «Про державну службу». Відповідно до п. 4-7 Закону №1058 позивача з 01.03.2019 було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058. Зазначає, що повторне призначення пенсії відповідно до Закону №889 зазначеній категорії осіб діючим законодавством не передбачене. Відтак, відповідно до абз.2 пункту 4-7 та п. 13 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 позивач має право лише на поновлення раніше призначеної пенсії державного службовця.

Згідно з ч.3 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 №2747-IV (надалі також КАС України) у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Як встановлено з рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 №440/15143/23 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02.12.2010 призначено пенсію по інвалідності на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV, що підтверджується протоколом №80329 від 25.01.2011.

Із 26.12.2014 позивачу призначено пенсію по інвалідності на підставі Закону України Про державну службу, що підтверджується розпорядженням №154796 від 02.02.2015.

Із 01.03.2019 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яку позивач отримує по час звернення до суду.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.

13.09.2023 ОСОБА_1 звернулася до Полтавського об`єднаного управління ПФУ ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про перехід на інший вид пенсії за віком за Законом України "Про державну службу".

До цієї заяви позивачем додано пакет документів, що зазначений у розписці-повідомленні від 13.09.2023 за №4671, у тому числі, довідку Департаменту агропромислового розвитку Полтавської обласної військової адміністрації про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 13.09.2023 №02.1-13/114 та довідку Департаменту агропромислового розвитку Полтавської обласної військової адміністрації про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посад державної служби від 13.09.2023 №02.1.-13/115.

Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1 (далі - Порядок №22-1, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву та документи ОСОБА_1 в електронному вигляді було передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

20.09.2023 за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 . Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії №96, яким ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, перехід на пенсію за віком Закону України "Про державну службу" з огляду на недоцільність.

Вказане рішення також вмотивовано тим, що до уваги не взято довідки про складові заробітної плати №02.1-13/114 та №02.1.-13/115 від 13.09.2023, оскільки з матеріалів пенсійної справи вбачається, що з 26.12.2014 по 28.02.2019 заявниця отримувала пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723. Проведення перерахунків пенсій, призначених згідно Закону України "Про державну службу", діючим законодавством не передбачено. Враховуючи, що гр. ОСОБА_1 вже була призначена пенсія згідно Закону України "Про державну службу" з 26.12.2014, а проведення перерахунків пенсій зазначеній категорії осіб діючим законодавством не передбачено, підстави для проведення перерахунку пенсії не має.

Позивач не погодилася з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 20.09.2023 №96 про відмову у перерахунку пенсії та звернулася до суду з позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 №440/15143/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке Шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ідентифікаційний код 13322403), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 20 вересня 2023 року №96 про відмову у перерахунку пенсії. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії від 13 вересня 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 13 вересня 2023 року з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду /а.с. 23-27/.

На виконання такого судового рішення відповідачем прийнято рішення від 04.04.2024 № 96 про відмову у призначенні та перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» /а.с.10/.

На цій підставі позивач звернулася до суду з позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VІІ (надалі - Закон № 889-VІІ), згідно частини 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 року (надалі - Закон №3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. До досягнення віку, встановленого першим реченням частини першої цієї статті, право на пенсію за віком мають державні службовці - чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності в осіб, які мають 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку, встановленого статтею 37 Закону №3723-ХІІ.

Після 01.05.2016 відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., N 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які станом на 01.05.2016 року займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено Верховним Судом у постановах від 03.07.2018 у справі №586/965/16-а, від 10.07.2018 у справі №591/6970/16-а, від 01.04.2020 у справі № 607/9429/17.

Статтею 10 Закону № 1058-IV встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Як встановлено рішенням Полтавського окружного суду від 15 лютого 2024 року у справі №440/15143/23 станом на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII 01.05.2016 ОСОБА_1 мала не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України.

На час звернення до органу Пенсійного фонду із заявою від 13.09.2023 про перехід на пенсію за віком за Законом України "Про державну службу" ОСОБА_1 досягла віку 60 років та мала загальний страховий стаж не менше 35 років.

Таким чином, судом у рішенні Полтавського окружного суду від 15 лютого 2024 року у справі №440/15143/23 наголошено, що згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ з 01.05.2016 за позивачем збережено право на призначення пенсії за віком на підставі статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року N3723-XII, тому позивач не позбавлений права на підставі статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на призначення пенсії за його вибором, у тому числі, на призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" та пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ.

Попри викладене, рішення Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області від 04.04.2024 № 96 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» не містить доказів врахування відповідачем такого висновку суду.

Матеріалами справи підтверджено, що з 01.03.2019 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, яку позивач отримує по час звернення до суду.

Частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

У постанові від 10.07.2018 у справі № 520/6808/17, аналізуючи норми Закону № 1058-ІV, Верховний Суд дійшов висновку, що частиною 3 статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Таким чином, позивач, реалізуючи своє право на вибір пенсійних виплат, звернулася до органу Пенсійного органу із заявою від 13.09.2023 про призначення іншої пенсії за іншим законом, а саме пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу", пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, право на яку збережено за позивачем, про що наголошено судом у рішенні від 15.02.2024 у справі №440/15143/23.

В оскаржуваному рішенні відповідач ГУ ПФУ у Вінницькій області вказує на неможливість проведення перерахунку пенсії позивачу згідно Закону України "Про державну службу", однак позивач у заяві від 13.09.2023 не просила орган Пенсійного фонду України перерахувати їй пенсію та не могла просити перерахувати пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", оскільки такий вид пенсії позивачу не призначався, а на час звернення із заявою від 13.09.2023 ОСОБА_1 отримувала пенсію по інвалідності на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Про викладене також наголошувалось у рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі №440/15143/23.

Доводи як попереднього, так і оскаржуваного рішення про недоцільність переходу на пенсію за віком Закону України "Про державну службу" не ґрунтуються на приписах законодавства України, оскільки в силу статті 10 Закону № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Тобто право вибору виду пенсії належить особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, та у даному випадку ОСОБА_1 зробила цей вибір, звернувшись до пенсійного органу із відповідною заявою від 13.09.2023.

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Враховуючи вищевикладене, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою ефективного захисту прав позивача вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 04.04.2024 № 96 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», зобов`язавши відповідача перевести позивача на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" з 13.09.2023.

Надаючи оцінку вимогам позивача про зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення їй з 13.09.2023 пенсії державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ «Про державну службу» і розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII «Про державну службу», у розмірі 60 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем її роботи на державній службі на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі від 13.09.2023 № 02.1.-19/115 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 13.09.2023 № 02.1-19/114, виданих Департаментом агропромислового розвитку Полтавської обласної військової адміністрації, суд виходить з таких тверджень.

Суд звертає увагу, що Закон № 889-VIII не передбачає обов`язок пенсійних органів щодо проведення перерахунку призначених пенсій державних службовців у разі збільшення заробітної плати працюючих державних службовців.

Разом з тим, норми пенсійного законодавства передбачають право пенсіонера, якого було переведено з пенсії за віком за Законом України Про державну службу на пенсію за віком на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у будь-який час звернутися до пенсійного органу з заявою про переведення (повернення) на пенсію за віком за Законом України Про державну службу. При цьому перерахунок розміру пенсії на підставі нових довідок про заробітну плату не передбачається.

Так, відповідно до пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, пенсії / щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку медіа та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 43 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію / щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку медіа та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.".

Оскільки позивачка з 2010 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", з якої її було переведено на пенсію за Законом № 1058-IV, то повернення на отримання пенсії за Законом України "Про державну службу" можливо лише шляхом переведення на підставі пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, а не шляхом повторного призначення, як це розцінює позивачка. Суд акцентує увагу на тому, що призначення пенсії за тим чи іншим законом можливо лише один раз, а тому в цьому випадку мова йде не про призначення пенсії вперше, а про переведення з одного виду пенсії на інший.

При цьому, на думку суду, при переведенні відсутні підстави для застосування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, оскільки відповідно до зазначених вище норм, що при розрахунку позивачу пенсії за віком державного службовця має застосовуватися той розмір заробітної плати, що застосовувався при первинному призначенні пенсії.

Урахування довідок про заробітну плату при обчисленні розміру пенсійних виплат у разі переведення позивачки з одного виду пенсії на інший, призведе до фактичного перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку із збільшенням розміру заробітної плати державних службовців, що суперечить вимогам чинного пенсійного законодавства.

З огляду на те, що позивачка у своїй заяві просила саме про перехід на інший вид пенсії (власноручно написано "за віком за Законом України "Про державну службу"), а пунктом 4-7 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV визначено, що при переведенні на пенсію згідно Закону № 1058-IV встановлюється розмір пенсії, отримуваний до такого переведення, та враховуючи відсутність жодної норми в Законі України "Про державну службу", який надає право позивачу та обов`язок відповідача здійснювати перерахунок пенсії особи, яка її отримує згідно Закону України "Про державну службу", виходячи розміру заробітної плати із нових довідок станом на дату повернення на цю ж пенсії, а не з розміру заробітної плати, яку отримувала особа на відповідній посаді з якої вона вийшла на пенсію станом на час призначення пенсії, то підстав для задоволення позовних вимог не має.

Так як позивач вважає за необхідне скористатися своїм правом передбаченим Законом України "Про державну службу" щодо повернення на пенсію за віком згідно цього закону із пенсії за віком згідно ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", то і розмір такої пенсії має бути, як визначено в п.4-7 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача у цій частині.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки позивач від сплати судового збору звільнений, а відповідач доказів понесення судових витрат суду не надав, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке Шосе, буд.7, м. Вінниця, 21100, ідентифікаційний код 13322403) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 04.04.2024 № 96 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести позивача на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" з 13.09.2023.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя І.Г.Ясиновський