Справа № 560/16374/24
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

13 листопада 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Блонського В.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Державної міграційної служби України, в якому просить визнати неправомірним та скасувати рішення Державної міграційної служби України від 15 травня 2023 року №19110.

Ухвалою від 07.11.2024 суд визнав неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з цією позовною заявою. У задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду відмовив. Позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху. Надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

12.11.2024 від представника позивача до суду надійшла заява на усунення недоліків, в якій зазначає, що відповідач позбавляє позивача права повторного звернення про визнання її особою без громадянства вищезазначеним листом, який був отриманий 29.10.2024 р. Така обставина вказує на подію, з якою пов`язується істотна перешкода, про відновлення свого права на повторне звернення в процедуру визнання особою без громадянства або відновлення порушеного права в суді. Відмовляючи ОСОБА_1 у визнанні її особою без громадянства, ДМС України залишає її в невизначеному правовому становищі та в подальшому може застосовувати відносно позивача негативні наслідки її не врегульованого становища, а саме: поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на строк від 6 міс. до 18 міс., або видворення за межі України, що матиме вкрай негативні наслідки для неї та її близьких.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Так, спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини є Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", та Порядок розгляду заяв про визнання особою без громадянства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2021 №317.

Відповідно частини 5 статті 6-1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" встановлено, що рішення про відмову у визнанні особою без громадянства може бути оскаржено особою, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, або її законним представником до адміністративного суду протягом 20 робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову у визнанні особою без громадянства.

Також, пунктом 48 Порядку розгляду заяв про визнання особою без громадянства, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2021 №317, визначено, що рішення про відмову у визнанні особою без громадянства може бути оскаржено особою, яка подала заяву про визнання особою без громадянства, або її законним представником до адміністративного суду протягом 20 робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову у визнанні особою без громадянства.

Отже, спеціальним строком для звернення до суду у справах про оскарження рішення про скасування рішення про визнання особою без громадянства є 20 робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову у визнанні особою без громадянства.

Оцінюючи доводи, наведені представником позивача у заяві про поновлення пропущеного строку звернення, слід зазначити наступне.

У численній практиці Верховного Суду, в тому числі у постановах від 13 лютого 2018 року у справі №308/12874/16-а, від 14 лютого 2019 року у справі №805/3881/18-а від 01 грудня 2020 року у справі №807/658/18, від 05 березня 2021 року у справі № 140/1738/19, Верховним Судом викладені висновки про те, що "поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до п. 5, п. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд звертає увагу на те, що поновленню підлягають лише такі встановлені законом процесуальні строки, які порушені з поважних причин. В свою чергу поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежала від волевиявлення особи.

Усталеною також є і практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які вона вчиняла, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Враховуючи наведене, при вирішенні питання щодо можливості поновлення строку звернення, суд не оцінює можливість та імовірність настання настання в майбутньому негативних наслідків для особи, яка пропустила строк звернення без поважних на те причин.

Дослідивши подану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд вважає викладені в ній доводи такими, що не свідчать про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду, оскільки, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За висновком ЄСПЛ, викладеним в його рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі МШ Голуб проти України, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).

Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2019 року по справі №9901/82/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Суд зазначає, що позивач не була позбавлена можливості звернутися до суду із відповідним позовом про скасування рішення про відмову у визнанні особою без громадянства протягом 20 робочих днів з дня отримання такого повідомлення.

За викладених обставин суд визнає наведені представником позивача у заяві причини неповажними.

Крім того, суд звертає увагу на тривалість порушення строку звернення до суду, який значно перевищує спеціальний строк звернення до суду.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, слід повернути позовну заяву позивачеві.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись частиною 2 статті 123, статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з цією позовною заявою.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України про визнання неправомірним та скасування рішення - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддяВ.К. Блонський