Справа № 440/10084/24
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

11 листопада 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/10084/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРАЙ ЛТД" до Головного управління ДПС у Полтавській області , Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮРАЙ ЛТД" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області , Державної податкової служби України, в якій просило:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області № 10959406/42322645 від 25.04.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №115 від 17.11.2022;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю Юрай ЛТД №115 від 17.11.2022 року, датою первинного подання.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/10084/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРАЙ ЛТД" до Головного управління ДПС у Полтавській області , Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Із змісту ухвали суду слідує, що з огляду на відсутність в матеріалах справи інформації щодо дати надходження рішення за результатами розгляду скарги від 03.05.2024 № 28223/42322645/2 до електронного кабінету платника податків, суд вважав за необхідне вирішити питання про дотримання строку звернення до суду з даним позовом та наявність підстав для його поновлення після відкриття провадження у справі.

За наведених обставин ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 витребувано від Головного управління ДПС у Полтавській області, крім іншого, квитанції щодо дати направлення та отримання ТОВ Юрай ЛТД рішення за результатами розгляду скарги, а також запропоновано ТОВ Юрай ЛТД у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали надати докази на підтвердження видачі листка непрацездатності № 24919303-1.1 саме представнику позивача Тіньковському О.Г.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду з даним позовом та наявність підстав для його поновлення, суд виходить з такого.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Наведені норми встановлюють загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах, водночас, передбачаючи можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Спеціальними нормами, якими встановлені окремий порядок захисту порушених прав платників податків, в тому числі і в судовому порядку, є норми Податкового кодексу України (далі - ПКУ).

Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПКУ рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Абзацами першим-третім пункту 56.18 ПКУ визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Згідно з пунктом 56.19 статті 56 ПКУ у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

У постанові від 24.04.2020 (справа №520/6895/19) Верховний Суд, застосовуючи наведені норми, зробив висновок, що законодавець в абзаці першому пункту 56.18. статті 56 Кодексу під висловом або інше рішення контролюючого органу розумів саме рішення контролюючого органу, яке безпосередньо впливає на розмір грошового (податкового) зобов`язання платника податків.

Отже, Податковий кодекс України не встановлює спеціального строку звернення до суду з позовом про оскарження рішень контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, а відтак, до позовів платників податків про визнання протиправними рішень контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних застосовуються загальні строки звернення до суду, визначені нормами статті 122 КАС, а не Податковим кодексом України.

Саме такий підхід до розуміння норм права щодо строку звернення до суду з позовом про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного із визначенням грошових зобов`язань, викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, від 11.10.2019 у справі №640/20468/18.

Крім того, судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 11.10.2019 у справі №640/20468/18 відступила від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що положення пункту 56.18 статті 56 ПК України є спеціальними щодо приписів статті 122 КАС України, а тому незалежно від використання платником податків права на адміністративне оскарження строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН становить 1095 днів, викладеного в постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року (справа N 640/46/19), від 14 лютого 2019 року (справа N 813/4921/17).

Водночас, Верховний Суд сформулював такий правовий висновок: "Отже, із прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною четвертою статті 122 КАС України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення".

Отже, залежно від обставин, у разі використання особою досудового порядку врегулювання спору строк звернення до суду з позовами про оскарження рішень контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних становить 3 місяці з дня отримання рішення за результатами розгляду скарги або 6 місяців з дня направлення скарги).

Суд зазначає, що позивач оскаржує рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 10959406/42322645 від 25.04.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №115 від 17.11.2022 /а.с. 33/.

При цьому позивачем здійснено оскарження вказаного рішення в адміністративному порядку до контролюючого органу вищого рівня, рішенням якого від 03.05.2024 № 28223/42322645/2 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін /а.с. 40/.

Вказане рішення отримано ТОВ «ЮРАЙ ЛТД» 03 травня 2024 року 16:03:25, що підтверджене відповідною квитанцією /а.с. 113, зворот/.

Однак позовна заява ТОВ «ЮРАЙ ЛТД» зареєстрована у суді лише 22.08.2024 (21.08.2024 документ сформовано в системі «Електронний суд»), що дає підстави для висновку, що позовну заяву подано з пропуском тримісячного строку звернення до суду, встановленого частиною 4 статті 122 КАС України.

Представником позивача подано до суду заяву про поновлення процесуального строку, в якій викладено клопотання поновити строк на подачу позовної заяви на подачу позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРАЙ ЛТД" до Головного управління ДПС у Полтавській області , Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Вказана заява мотивована тим, що позивачем у встановлений строк позовна заява не була подана, виходячи з поважних причин, а саме: станом на травень 2024 року на ТОВ «Юрай ЛТД» був працевлаштований один директор, та в штаті підприємства був відсутній бухгалтер, бухгалтерські послуги ТОВ «Юрай ЛТД» надаються ФОП ОСОБА_1 . Фактично бухгалтер співпрацює з ТОВ «Юрай ЛТД» один раз наприкінці місяця при підготовці та поданні місячної, квартальної та річної звітності. З огляду на це документи, які надходять від податкової до Електронного кабінету платника податків ТОВ «Юрай ЛТД» перевіряються бухгалтером один в останній робочий тиждень місяця. У зв`язку з цим рішення від 03.05.2024 № 28223/42322645/2 про залишення скарги без задоволення фактично було отримано директором ТОВ «Юрай ЛТД» наприкінці травня 2024р., а саме в період часу з 27 по 31 травня, тому фактичною датою отримання рішення від 03.05.2024 № 28223/42322645/2 слід вважати дату 27 травня 2024 р., від якої і слід відраховувати строк, необхідний для подачі позовної заяви.

Крім того, зазначено, що якщо переглянути квитанцію, яка сформована та додана до рішення від 03.05.2024 № 28223/42322645/2 про залишення скарги без задоволення (останній аркуш), то в ній відсутні відомості про час та дату надсилання зазначеного рішення до електронного кабінету платника податків.

Також зауважено, що представник позивача в період часу з 15 по 24 серпня 2024 р. перебував на лікарняному та позовну заяву подав фактично перебуваючи на лікарняному.

Відповідно до частини першої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Такий підхід узгоджується із практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 22.06.2021 у справі № 120/5780/20-а, від 20.09.2023 у справі № 240/33951/22, від 25.01.2024 у справі № 420/19560/23 та ін.

Оцінюючи доводи заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом, суд зазначає, що відсутність в штаті підприємства бухгалтера і надання бухгалтерських послуг ФОП ОСОБА_1 згідно з договором про надання бухгалтерських послуг від 15.04.2024 жодним чином не свідчить про неможливість отримання рішення за результатами розгляду скарги від 03.05.2024 № 28223/42322645/2 в електронному кабінеті підприємства безпосередньо директором підприємства.

Твердження представника позивача про те, що фактично бухгалтер співпрацює з ТОВ «Юрай ЛТД» один раз наприкінці місяця при підготовці та поданні місячної, квартальної та річної звітності не підтверджуються умовами договору про надання бухгалтерських послуг від 15.04.2024. Крім того, належна організація поточної діяльності товариства, в тому числі ведення бухгалтерського та податкового обліку, є виключно відповідальністю товариства, у зв`язку з чим особливості організації діяльності не можуть розцінюватися як поважні причини для пропуску строку звернення до суду.

Доводи представника позивача про те, що фактичною датою отримання рішення від 03.05.2024 № 28223/42322645/2 слід вважати дату 27 травня 2024 року, коли бухгалтером перевірено документи, які надходять від податкової до Електронного кабінету платника податків ТОВ «Юрай ЛТД», є безпідставними та не ґрунтуються на нормах процесуального і податкового законодавства.

Стосовно посилання представника позивача на те, що у квитанції, яка сформована та додана до рішення від 03.05.2024 № 28223/42322645/2 про залишення скарги без задоволення (останній аркуш) відсутні відомості про час та дату надсилання зазначеного рішення до електронного кабінету платника податків, суд бере до уваги таке.

Відповідно до абзаців 3 5 пункту 42.4. статті 42 ПКУ документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті.

Датою вручення платнику податків або фінансовому агенту документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків/фінансовому агенту. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення документа платнику податків/фінансовому агенту вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків/фінансового агента рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків/фінансовому агенту (його представнику).

Суд наголошує, що відповідачем надано до суду квитанцію, з якої слідує, що рішення від 03.05.2024 № 28223/42322645/2 за наслідками розгляду скарги на спірне рішення отримано ТОВ «ЮРАЙ ЛТД» 03 травня 2024 року 16:03:25 /а.с. 113, зворот/.

Враховуючи те, що доставка документа відбулася до 18 години, датою вручення документа платнику податків вважається 03 травня 2024 року.

За наведених обставин суд відхиляє доводи позивача про відсутність відомостей про час та дату надсилання рішення за наслідками розгляду скарги на спірне рішення.

Щодо посилань представника позивача на те, що з 15 по 24 серпня 2024 р. він перебував на лікарняному, суд акцентує увагу на тому, що період непрацездатності представника позивача з 15 по 24 серпня 2024 року не підтверджено документально, а із наданого до суду документа /а.с. 67/ неможливо встановити, що випадок непрацездатності стосується представника позивача. На виконання ухвали суду від 10.09.2024 щодо надання доказів на підтвердження видачі листка непрацездатності № 24919303-1.1 саме представнику позивача ОСОБА_2 , позивачем відповідних доказів не надано.

Крім того, суд зазначає, що строк звернення до суду у цій справі закінчився 05.08.2024 (04.08.2024 вихідний день), тому факти, що мали місце у період з 15 по 24 серпня 2024 року, не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що обставини, наведені у заяві позивача про поновлення процесуального строку, не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду.

Суд наголошує на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», рішення від 22 жовтня 1996 року, справа «Девеер проти Бельгії», рішення від 27 лютого 1980 року)."

Поновлення пропущеного строку звернення до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим.

У цій справі позивач звернувся до суду із пропуском установленого процесуальним законом строку, при цьому звернення до суду з позовом напряму залежало від його волевиявлення, а наведені ним обставини не можна визнати поважними причинами пропуску цього строку, що унеможливлює його поновлення.

Отже, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовною заявою.

Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Отже, зважаючи на те, що позивач пропустив 3-місячний строк звернення до суду, встановлений частиною 4 статті 122 КАС України, а підстави, вказані ним у заяві, визнані судом неповажними, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Керуючись статтями 123, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРАЙ ЛТД" про поновлення процесуального строку відмовити.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮРАЙ ЛТД" до Головного управління ДПС у Полтавській області , Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Роз`яснити, що позивач після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол