Справа № 380/17304/24
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 рокусправа № 380/17304/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неприйняття рішення за результатом поданої ОСОБА_1 заяви від 16.05.2024 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти рішення щодо надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в редакції чинній на час звернення позивача до відповідача із заявою від 16.05.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 17.05.2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) із письмовою заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абз.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (Закон № 3543-ХІІ у редакції від 19.04.2024 станом на час виникнення правовідносин). Вимогу обґрунтовує тим, що одноособово та самостійно здійснює постійний догляд за рідною бабусею ОСОБА_2 , особою із інвалідністю І групи та відсутні інші особи, які можуть здійснювати такий догляд. Відповідач отримав вказану заяву 20.05.2024, проте рішення за результатами її розгляду не прийняв. Представник позивача вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, а тому звернувся з даною позовною заявою до суду для захисту прав довірителя.

15.08.2024 року суддя відкрила провадження в адміністративній справі за цим позовом та призначила таку до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

Відповідач заяви про визнання позову чи відзиву на позовну заяву в строки, передбачені ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до суду не надав, про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін був повідомлений належним чином шляхом направлення ухвали про відкриття провадження до електронного кабінету.

Неподання відповідачем у строк, встановлений судом, відзиву на позов кваліфікується судом відповідно до вимог частини 4 статті 159 КАС України як визнання позову.

Суд встановив такі обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Прізвище матері позивача ОСОБА_1 до реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 » згідно з копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 6 від 16.05.2024.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 34 від 12.02.2009 року.

Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 , прізвище після реєстрації нового шлюбу ОСОБА_3 із ОСОБА_6 « ОСОБА_7 », про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис від 03.07.2009 року.

Матір позивача, ОСОБА_8 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 .

Тобто ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_2 .

Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 746878, ОСОБА_2 має І групу інвалідності безтерміново та потребує постійної сторонньої допомоги.

Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідності І чи II групи наслідок психічного розладу № 158 від 30.01.2024, виданого Комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер», ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду та проживає разом з онуком ОСОБА_1 .

Як видно із відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб № 159363 від 14.05.2024, онук ОСОБА_1 проживає разом із свою бабусею ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

Чоловік ОСОБА_2 , ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 .

Доньки ОСОБА_2 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не можуть здійснювати догляд за своєю матір`ю, бо фактично проживають за іншою адресою, є постійно зайнятими на роботі та мають певні хронічні хвороби, та також у зв`язку із тим, що постійний догляд здійснюється онуком ОСОБА_1 , про що вказано у відповідних нотаріально засвідчених заявах ОСОБА_11 та ОСОБА_10 від 16.05.2024.

Позивач, ОСОБА_1 , 17.05.2024 засобами поштового зв`язку звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу на підставі абз.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (Закон № 3543-ХІІ у редакції від 19.04.2024 станом на час виникнення правовідносин).

До заяви були додані такі копії документів: нотаріально засвідчена заява ОСОБА_11 ; нотаріально засвідчена заява ОСОБА_10 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу на підтвердження дошлюбного прізвища; нотаріально засвідчена копія свідоцтва про смерть ОСОБА_9 від 03.08.2021 серії НОМЕР_7 ; нотаріально засвідчена копія довідки до акта огляду МСЕК ОСОБА_2 серії 12 ААВ № 746878; нотаріально засвідчена копія паспорта ОСОБА_1 ; нотаріально засвідчена копія паспорта ОСОБА_11 ; нотаріально засвідчена копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 ; нотаріально засвідчена копія свідоцтва про розірвання шлюбу від 12.02.2009 серії НОМЕР_9 ; нотаріально засвідчена копія свідоцтва про народження ОСОБА_12 від 26.04.1973 серії НОМЕР_6 ; нотаріально засвідчена копія паспорта ОСОБА_2 ; нотаріально засвідчена копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 від 27.11.1998 серії НОМЕР_3 ; відомості з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб № 159363; нотаріально засвідчена копія висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного догляду за особою з інвалідністю чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 158; засвідчена адвокатом копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; адвокатський ордер.

Заява про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу на підставі абз.12 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» із вищезазначеними додатками була отримана ІНФОРМАЦІЯ_3 20.05.2024, що підтверджується поштовою квитанцією та трекінгом відправлення АТ «Укрпошта» № 048.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що відповідач прийняв рішення про надання або відмову у наданні відстрочки за результатами розгляду заяви позивача від 16.05.2024.

30.05.2024 представник позивача звернувся з адвокатським запитом до відповідача з метою повідомлення результатів розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.05.2024 року. Відповідний адвокатський запит отриманий відповідачем 03.06.2024, що підтверджується поштовою квитанцією та трекінгом відправлення АТ «Укрпошта» № 445.

Матеріали справи не містять доказів, якими підтверджувалося би, що відповідач надав відповідь на такий запит.

21.06.2024 представник позивача надіслав на адресу ІНФОРМАЦІЯ_7 скаргу з метою усунути порушення, які призвели до ігнорування у розгляді вказаної заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

ІНФОРМАЦІЯ_8 повідомив у листі № 1159/9/7146 від 28.06.2024, що

-відповідь на звернення громадянина ОСОБА_1 скерована засобами поштового зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_3 04.06.2024 року за вих. № 8799;

-з доповіді керівництва ІНФОРМАЦІЯ_6 , стало відомо, що адвокатських запитів з приводу розгляду звернення громадянина ОСОБА_1 відповідно до Журналу реєстрації вхідних документів ІНФОРМАЦІЯ_6 в період з 03.06.2024 по 07.06.2024 р. на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 - не надходило.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, представник позивача звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Суд застосовує нормативні акти, чинні на момент існування спірних правовідносин.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно із частиною 2 статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною 3 статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами частин 1, 2 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно з цим Указом мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Ці строки неодноразово продовжувалися аналогічними Указами Президента України та тривають надалі.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до пунктів 1, 8, 9, 11 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення (в редакції чинній на момент звернення до відповідача із заявою), крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

У силу положень частини 5 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Стаття 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (Закон № 3543-ХІІ у редакції від 19.04.2024 станом на час виникнення правовідносин) передбачає перелік підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Зокрема, відповідно до абзацу 12 частини 1 цієї статті не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які є опікуном особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Отже, за змістом наведеної норми військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу у разі, якщо він, зокрема, є особою, зайнятою постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 12 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 17.05.2024.

Із матеріалів справи суд робить висновок, що ОСОБА_1 зайнятий постійним доглядом за своєю бабусею, ОСОБА_2 , яка має І групу інвалідності, та він є єдиною особою, що здійснює за нею догляд.

ІНФОРМАЦІЯ_3 , як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права повинен був прийняти рішення за наслідком розгляду цієї заяви.

Відповідач не надав доказів розгляду заяви позивача від 16.05.2024 по суті з огляду на встановлені судом обставини. У даних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.

Оскільки відповідач належним чином не розглянув заяву ОСОБА_1 від 16.05.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та не прийняв мотивованого рішення, яке б породжувало для позивача юридичні наслідки, діяв не на підставі та у спосіб визначений законом, то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Необхідно також зауважити, що до Закону №3543-XII внесені зміни та Законом України від 11 квітня 2024 року №3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (набрав чинності 18 травня 2024 року) статтю 23 Закону №3543-XII викладено у новій редакції.

Зокрема, пунктом 14 частини першої статті 23 №3543-XII установлено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.

Також з 18 травня 2024 року набрав чинності «Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі - Порядок №560, зі змінами).

Відповідно до пунктів 56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Таким чином, при розгляді заяви ОСОБА_1 про надання йому відстрочки від призову, відповідач повинен застосовувати пункт 14 частини першої статті 23 №3543-XII у редакції Закону України від 11 квітня 2024 року №3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» та Порядку №560.

На підставі ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом в спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №461/2579/17 викладено правові позиції про те, що «Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними). Таким чином, дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом».

В пункті 9 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003, вказано: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13)».

Як зазначено вище, нормативно-правовими актами, якими регулюються умови та порядок надання відстрочки від призову під час мобілізації є ст.23 Закону №3543-ХІІ та Порядок №560.

Враховуючи встановлені судом обставини та наведені норми законодавства України, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача в даному випаду є зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 16.05.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та за результатами її розгляду прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача подати звіт за результатами виконання судового рішення є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази стосовно заявлених вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Щодо судового збору, то відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.242-246, 250, 257-263 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неприйняття рішення за результатом поданої ОСОБА_1 заяви від 16.05.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.05.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та за результатами її розгляду прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Лунь З.І.