Справа № 520/1973/24
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

14 листопада 2024 року Справа № 520/1973/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації (, вул. Чернишевська, буд. 51, м. Харків, 61002), Управління соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради (, вулиця Сумська, будинок, 78, місто Харків, 61002) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , щорічної разової допомоги до 5 травня за 2020 рік та 2021 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком;

- стягнути з Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації недоплачену грошову допомогу до 5 травня на користь ОСОБА_1 9464,00 грн., за 2020 рік;

- стягнути з Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації недоплачену грошову допомогу до 5 травня на користь ОСОБА_1 10246,00 грн., за 2021 рік.

Через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з пропущенням позивачем строком звернення до Харківського окружного адміністративного суду, з вимогою виконати приписи КАС України.

Ухвалою від 17.10.2024 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху. Надано позивачу термін п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом: надання до суду належним чином завірених доказів, які б підтверджували наявність непереборних та об`єктивних перешкод, труднощів, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позову.

Роз`яснено позивачеві, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде залишено без розгляду відповідно до приписів ч.15 ст.171 КАС України.

Через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача, в якому він просив поновити строк звернення з позовною заявою про визнання протиправними дії та вчинити певні дії ОСОБА_1 у справі № 520/1973/24.

В обґрунтування клопотання представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 не мав змоги звернутися до суду раніше, через великі проблеми зі здоров`ям, а саме: злоякісне захворювання, у зв`язку з чим тривалий час перебував на лікуванні.

На підтвердження доводів, викладених у клопотанні представником позивача надані: експертний висновок від 02.03.2020, виписки на злоякісне новоутворення, виписки з медичної карти стаціонарного хворого, епікризи до історії хвороби позивача.

Розглянувши подане представником позивача клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом та надані до клопотання докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

При цьому, реалізація особою права на звернення до суду із позовом чи заявою (клопотанням) повинна здійснюватись з дотримання встановленого законодавством процесуального порядку, зокрема, з дотриманням вимог КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Частинами першою та четвертою статті 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

Таким чином, шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати щорічної разової допомоги та зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня обчислюється за 2020 рік - з 30.09.2020, за 2021 рік 30.09.2021.

Зазначений висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 06.02.2018 у справі №607/7919/17.

Отже, вищевказаний строк звернення до суду з позовом закінчився за 2020 рік - 31.03.2021, за 2021 рік 31.03.2022.

Позивач же з вказаними позовними вимогами звернувся до суду лише 22.01.2024, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду.

Позивачем порушення строку звернення не заперечується, натомість у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, представник позивача посилається на тяжкий стан здоров`я позивача, його тривале лікування, що перешкоджало звернутися до суду з позовом за захистом його прав у встановлений законом строк.

Згідно з частинами першою та другою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд зазначає, що правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Як свідчать матеріали справи на обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивачем до заяви про поновлення строку звернення було надано до суду: експертний висновок від 02.03.2020; виписку №3328 на злоякісне новоутворення; виписку №4733 на злоякісне новоутворення; виписку №3100 на злоякісне новоутворення; виписку №55693 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого; виписку №55693 із медичної карти амбулаторного хворого; виписку № 25015 А/К 35490 з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення; виписку № 2089 А/К 35490 з медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення; виписку № 24398 А/К 35490 із медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення; виписку №23777 А/К 35490 із медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення; виписку № 23238 А/К 35490 із медичної карти стаціонарного хворого на злоякісне новоутворення; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2503; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2956; виписку №6390 на злоякісне новоутворення; виписку №5825 на злоякісне новоутворення; 1виписку №5346 на злоякісне новоутворення; виписку №4868 на злоякісне новоутворення; виписку №4417 на злоякісне новоутворення; виписку №4026 на злоякісне новоутворення; виписку №3571 на злоякісне новоутворення; епікриз до історії хвороби №2265; епікриз до історії хвороби №2126; епікриз до історії хвороби №964; епікриз до історії хвороби №583; епікриз до історії хвороби №280.

Надані представником позивача медичні документи стосуються визначення діагнозів хвороб позивача, порад щодо подальших лікувально-реабілітаційних заходів тощо. Надана копія експертного висновку містить записи загального стану позивача, проведеного лікування та терапії, а також рекомендації лікаря тощо.

Із поданих доказів вбачається, що періоди лікування протягом 2019-2023 років, у сукупності із характером поставлених діагнозів, свідчать про необхідність тривалого та майже безперервного лікування позивача.

Вказані обставини можуть свідчити про те, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо отримання щорічної разової допомоги до 9 травня за 2020-2021 роки у належному розмірі у встановлений законом строк або звернутися до суду за захистом своїх прав у встановлений кодексом строк та, відповідно, про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин.

Суд зазначає, що при застосуванні процесуальних норм необхідно уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 21.05.2021 року у справі № 1.380.2019.006107, від 22.07.2021 року у справі № 340/141/21, від 16.09.2021 року у справі № 240/10995/20 та від 12.09.2022 року у справі № 120/16601/21-а.

Постановою Великої палати Верховного Суду від 05.12.2018 року в справі № П/9901/736/18 встановлено, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім цього, у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцією якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі Bellet v. France Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Підсумовуючи викладене вище, суд зазначає, що постійне лікування позивача, пов`язане із тяжким станом здоров`я, що позбавляє позивача можливості звернутися до спеціаліста в області права, у сукупністю з іншими, наведеними у заяві обставинами, ускладнило своєчасне звернення до адміністративного суду з позовом, що свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та наявності підстав для його поновлення.

Згідно п.14, 15 ст. 171 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 122, 171, 241-243, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Управління соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Клопотання представника ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовом задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Харківської обласної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Продовжити розгляд справи №520/1973/24.

Копії даної ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Сповістити осіб, які беруть участь у справі, що інформація по даній справі може бути отримана на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, а саме: http://adm.hr.court.gov.ua/sud2070/.

Роз`яснити учасникам справи процесуальні права і обов`язки, що передбачені статтями 44, 45, 47, 60, КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Полях Н.А.