Справа № 560/12376/24
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

18 листопада 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення недоплаченого грошового забезпечення у розмірі 255993,09 грн., у тому числі грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток та грошової допомоги при звільненні.

Як вбачається зі змісту позову, спірні правовідносини стосуються неналежного, на думку позивача, виконання Військовою частиною постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 у справі №160/7750/22 в частині правильності нарахування грошового забезпечення. Позивач зазначає, що на виконання вказаного рішення суду відповідач не виплатив йому заборгованість у розмірі 255933,09 грн. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду Військова частина НОМЕР_1 нарахувала позивачу грошове забезпечення у розмірі 112462,29 грн.

Отже, позов фактично стосується належності виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 у справі №160/7750/22.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. За змістом частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною першою статті 383 КАС України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 11.12.2020 у справі № 826/13146/18, а також Велика Палата Верховного Суду у постановах від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, під час розгляду позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення.

Питання, пов`язанні з невиконанням або неналежним виконанням судового рішення не можуть бути самостійним предметом окремого судового провадження щодо повторного розгляду питань, щодо яких вже прийняте судове рішення. Вказаний правовий висновок зроблений Верховним Судом у постановах від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 03.04.2019 у справі №820/4261/18, від 27.07.2022 у справі №686/2636/17, від 20.10.2022 у справі №580/2491/21, від 21.12.2022 у справі № 620/4090/22 та інших.

Судом встановлено, що спір у цій справі фактично стосується правильності обчислення відповідачем суми нарахувань, проведених на виконання рішення суду у іншій справі. Позивач не погоджується з діями відповідача, вчиненими на виконання рішення у справі №160/7750/22, які полягають у невірному, на його думку, нарахуванні грошового забезпечення за період 29.01.2020 по 08.12.2021.

Як вбачається зі змісту позову, відповідач перерахував позивачу розмір посадового окладу та окладу за військове звання за період з 29.01.2020 по 08.12.2021, проте не перерахував, виходячи із належних розмірів, інші складові грошового забезпечення: надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження військової служби, надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, премію, внаслідок чого позивачу не було виплачено належні розміри грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації на невикористані дні відпусток, грошової допомоги при звільненні.

Відтак, заявлений у цій справі спосіб захисту так чи інакше фактично спонукає суд вдаватись до перевірки належності та повноти виконання рішення суду у іншій справі, що набрало законної сили, і у випадку встановлення порушення щодо його виконання, фактично змінити спосіб виконання рішення із зобов`язання нарахувати та виплатити кошти на їх стягнення.

З огляду на це, у спірних правовідносинах мають місце обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує підстави для застосування заходів судового контролю за виконанням рішення суду.

Відповідно до статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З огляду на це, у даному випадку має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, однак вже на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи те, що спір виник у зв`язку з невиконанням/неналежним на думку позивача виконанням постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 у справі №160/7750/22, провадження у справі слід закрити.

До таких же правових висновків дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постановах від 16 вересня 2024 у справі №560/2944/24, 10 жовтня 2024 у справі №560/20690/23, 11 жовтня 2024 у справі №560/22023/23.

Відтак, якщо позивач вважає, що при виконанні постанови суду у справі №160/7750/22 відповідач допустив невиконання або неналежне виконання судового рішення, він може звернутись до суду, який прийняв відповідне рішення, в межах вказаної справи у порядку судового контролю відповідно до положень статей 382, 383 КАС України.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя І.С. Козачок