Справа № 580/9101/24
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року справа № 580/9101/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду рапорту позивача про звільнення його з військової служби;

зобов`язати відповідача розглянути рапорт позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення з військової служби;

зобов`язати відповідача звільнити з військової служби позивача ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 матір`ю позивача є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12 ААГ №809372 є особою з інвалідністю першої групи «Б» «Безтерміново». Відповідно до рішення лікарської-консультативної комісії КНП «ЦПМСД» №250/513 від 31.07.2024 ОСОБА_3 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду.

З метою звільнення з військової служби ОСОБА_1 звертався з рапортом до командира військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України. 04.09.2024 від командира НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України отримано відповідь про результати розгляду рапорту з якої встановлено, що позивачем не надано визначених пунктом 3 частини 12 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» доказів необхідності постійного догляду за матір`ю (в довідці до акта огляду МСЕК зазначено потребує постійного сторонньої допомоги), хоч відповідно до рішення лікарської-консультативної комісії КНП «ЦПМСД» №250/513 від 31.07.2024 ОСОБА_3 за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Крім цього, у вищевказаній відповіді зазначено, що позивач не надав доказів відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Разом з тим, батько позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 . Таким чином, Відповідач посилаючись на формальні причини відмовив у звільненні.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

11.11.2024 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що 14.08.2024 позивач звернувся з рапортом, який був зареєстрований в системі електронного документообігу (далі - СЕД) відповідача за №22.12/46333/24-Вн від 29.08.2024. Рапорт в установленому порядку було передано на розгляд до в.о.командира військової частини.

У вказаному рапорті позивач порушив клопотання щодо звільнення його з військової служби за сімейними обставинами, відповідно до абзацу п`ятого підпункту "г" пункту 1 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: «наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи».

За результатами розгляду звернення листом начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону полковника ОСОБА_5 №08/47346/24-Вн від 04.09.2024 позивача повідомлено, що військовослужбовець посилається на редакцію статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка вже не діє. Військовослужбовцем не надано визначених пунктом 3 частиною 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» доказів необхідності постійного догляду за матір`ю (в довідці до акту огляду МСЕК зазначено потребує сторонньої допомоги). Також, не надано доказів відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. За результатом вивчення документів доданих до рапорту відсутні підстави для звільнення.

Позивач подаючи рапорт про звільнення з військової служби не дотримався вказаних приписів та допустив наступні порушення: у поданому рапорту послався на неіснуючі норми закону; норми закону на які послався позивач на момент спірних правовідносин регулюють порядок звільнення військовослужбовців під час особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану), а на даний час діє режим воєнного стану; не надав доказів, які були б відображені в довідці МСЕК необхідності здійснення постійного стороннього догляду за матір`ю; не надав доказів відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Також відповідач звертає увагу, що в позовних вимогах представник позивача просить зобов`язати відповідача звільнити з військової служби позивача на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що не відповідає вимогам зазначеним в рапорті позивача від 14.08.2024.

Також представник позивача додав до позовної заяви копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 щодо смерті ОСОБА_4 , проте вказане свідоцтво про смерть не долучалось до рапорту позивача від 14.08.2024, не було предметом розгляду при прийнятті рішення відповідача, а також позивач додатково не надав доказів відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Дослідивши письмові докази та оцінивши заявлені доводи, суд встановив таке.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону № 11-ОС від 17.02.2023 «Про особовий склад» зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, зарахованого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 13.02.2023 № 176-ОС у розпорядження начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону, який прибув для подальшого проходження військової служби з прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України 17 лютого 2023 року.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону № 15-ОС від 20.02.2023 «Про особовий склад» призначено молодшого сержанта ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, який перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону, на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - номера обслуги другого відділення інспекторів прикордонної служби першої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби шостої прикордонної комендатури швидкого реагування з 20 лютого 2023 року.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону № 219-ОС від 12.05.2023 «Про особовий склад» призначено сержанта ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаду, інспектора прикордонної служби 1 категорії - техніка ремонтно-евакуаційної групи відділення технічного забезпечення прикордонної застави охорони та логістичного забезпечення прикордонної комендатури інженерного облаштування, звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 2 категорії - номера обслуги другого відділення інспекторів прикордонної служби першої прикордонної застави першого відділу прикордонної служби (тип С) шостої прикордонної комендатури швидкого реагування, згідно з підпунктом 4 пункту 93 розділу IV Положення (на вищу посаду - у порядку просування по службі), з 12 травня 2023 року.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону № 358-ОС від 22.06.2023 «Про особовий склад» призначено сержанта ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаду інспектора прикордонної служби вищої категорії - начальника ремонтно-евакуаційної групи відділення технічного забезпечення прикордонної застави охорони та логістичного забезпечення прикордонної комендатури інженерного облаштування, звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 1 категорії - техніка ремонтно-евакуаційної групи відділення технічного забезпечення прикордонної застави охорони та логістичного забезпечення прикордонної комендатури інженерного облаштування, згідно з підпунктом 4 пункту 93 розділу IV Положення (на вищу посаду-у порядку просування по службі), з 22 червня 2023 року.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону № 892-ОС від 07.12.2023 «Про особовий склад» призначено сержанта ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на посаду інспектора прикордонної служби вищої категорії - начальника ремонтно-евакуаційної групи відділення технічного забезпечення прикордонної застави логістичного забезпечення прикордонної комендатури інженерного облаштування (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ), звільнивши з посади інспектора прикордонної служби вищої категорії начальника ремонтно-евакуаційної групи відділення технічного забезпечення прикордонної застави охорони та логістичного забезпечення прикордонної комендатури інженерного облаштування (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ), згідно з підпунктом 5 пункту 93 розділу IV Положення (на рівну посаду- для більш доцільного використання за напрямом підготовки або спеціальністю - за рішенням відповідних начальників або на особисте прохання військовослужбовця), з 07 грудня 2023 року.

14.08.2024 позивач звернувся з рапортом (вх.№ 22.12/46333/24-Вн від 29.08.2024) щодо звільнення його з військової служби за сімейними обставинами, відповідно до абзацу 5 підпункту "г" пункту 1 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: наявність дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи.

До рапорту позивач додав копії: ID-card громадянина України; Картки фіз. особи - платника податків; Свідоцтва про народження; Паспорта громадянина України, ОСОБА_3 ; Картки фіз. особи-платника податків ОСОБА_3 ; пенсійного посвідчення ОСОБА_3 ; Довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААГ №809372; Рішення ЛКК №250/513 від 31.07.2024; Посвідчення НОМЕР_6 , ОСОБА_1 .

За результатами розгляду звернення листом за підписом начальника НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону полковника ОСОБА_5 №08/47346/24-Вн від 04.09.2024 позивача повідомлено, що військовослужбовець посилається на редакцію статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка вже не діє. Військовослужбовцем не надано визначених пунктом 3 частиною 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» доказів необхідності постійного догляду за матір`ю (в довідці до акту огляду МСЕК зазначено потребує сторонньої допомоги). Також, не надано доказів відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. За результатом вивчення документів доданих до рапорту відсутні підстави для звільнення.

Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо звільнення з військової служби, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд врахував таке.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.

Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 №389-VIII (далі Закон №389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу №69/2022 призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

У свою чергу, правове регулювання відносин між Державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Статтею 26 Закону №2232-XII визначені підстави для звільнення з військової служби.

Зокрема, підп."г" п.2 ч.4 статті 26 Закону №2232-XII (у редакції станом на час подання рапорту про звільнення) визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час дії воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Відповідно до абз.13 п.3 ч.12 Закону №2232-XII військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Судом встановлено, що відповідно до Довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААГ №809372, ОСОБА_2 (мати позивача) є особою з інвалідністю 1 «Б» групи безтерміново.

На підставі висновку «про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі» від 31.07.2024 №250/513 (форма №080-4/о), ОСОБА_2 потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Оцінюючи наявність підстав для звільнення позивача з військової служби на підставі підп."г" п.2 ч.4 статті 26 Закону №2232-XII, суд зазначає таке.

Визначення терміну «медичний висновок» наведено у пункті 3 Порядку ведення Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Деякі питання ведення Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я» від 18.09.2020 № 2136, як електронний документ, що формується на підставі медичних записів в системі та містить висновок лікаря про тимчасову або постійну втрату працездатності, придатність до певних видів діяльності, про стан здоров`я пацієнта або щодо інших питань, визначених законодавством.

У пункті 3 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.10.2020 № 705, термін «медичний висновок» вжито у значенні висновку у формі рішення лікарсько-консультативної комісії (лікарсько-експертної комісії) закладу охорони здоров`я (у разі нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) за місцем амбулаторного обліку, лікування або обстеження потерпілого поліцейського.

У пункті 3 розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337, термін «медичний висновок» визначено, як висновок у формі рішення лікарсько-консультативної комісії (лікарсько-експертної комісії) закладу охорони здоров`я (у разі нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та висновок у формі рішення лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я (у разі хронічного професійного захворювання (отруєння) за місцем амбулаторного обліку, лікування або обстеження потерпілого про встановлення зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього важкості та напруженості трудового процесу, небезпечних, шкідливих виробничих факторів, психоемоційних причин або протипоказань за станом здоров`я виконувати роботу.

Отже, медичний висновок це документ, який містить відомості про стан здоров`я особи та видається з питань, пов`язаних з таким станом здоров`я.

Суб`єктами формування та видачі медичного висновку є лікарі, лікарсько-консультативні та лікарсько-експертні комісії закладів охорони здоров`я.

У свою чергу, процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації визначено Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (далі - Положення № 1317).

Відповідно до пунктів 19, 24 Положення № 1317 комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акту огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Комісія видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акту огляду комісії органові, в якому особа з інвалідністю перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акту огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.

Копія індивідуальної програми реабілітації надсилається також лікувально-профілактичному закладові і органові праці та соціального захисту населення за місцем проживання особи з інвалідністю. За місцем роботи зазначених осіб надсилається повідомлення щодо групи інвалідності та її причини, а у разі встановлення ступеня втрати професійної працездатності - витяг з акта огляду комісії про результати визначення ступеня стійкої втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у додаткових видах допомоги.

З наведеного вбачається, що лікар, лікарсько-консультативна комісія та лікарсько-експертна комісія формують медичний висновок, а медико-соціальні експертні комісії - довідку, акт огляду (витяг з акту огляду).

Стосовно повноважень лікарсько-консультативної комісії та медико-соціальної експертної комісії на видачу медичного висновку щодо необхідності здійснення постійного догляду, суд зазначає таке.

Положенням №1317 визначено процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.

Відповідно до пункту 3 Положення № 1317 медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

За приписами підпункту 1 пункту 11 Положення № 1317 міські, міжрайонні, районні комісії визначають:

ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків;

потребу осіб з інвалідністю у забезпеченні їх технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення на підставі медичних показань і протипоказань, а також з урахуванням соціальних критеріїв;

потребу осіб з інвалідністю, потерпілих від нещасного випадку на виробництві, із стійкою втратою працездатності у медичній та соціальній допомозі, в тому числі у додатковому харчуванні, ліках, спеціальному медичному, постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі, побутовому обслуговуванні, протезуванні, санаторно-курортному лікуванні, придбанні спеціальних засобів пересування;

ступінь стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування;

причини смерті особи з інвалідністю або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений комісією у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім`ї померлого;

медичні показання на право одержання особами з інвалідністю автомобіля і протипоказання до керування ним.

В свою чергу, відповідно до Порядку організації експертизи тимчасової втрати працездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.04.2008 № 189 (далі Порядок №189), при лікувально-профілактичних закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, утворюються ЛКК (пункту 1 розділу III).

За приписами пункту 3 розділу ІІІ цього Порядку до основних завдань ЛКК належить:

1) видача документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність особи, відповідно до вимог пункту 4 розділу IV цього Порядку;

2) здійснення направлення хворих на огляд та обстеження до МСЕК для встановлення інвалідності;

3) надання до МСЕК документів хворого, направленого на огляд та обстеження;

4) вжиття заходів щодо перевірки та усунення недоліків у суб`єкта господарювання, що були виявлені Фондом соціального страхування України за результатом перевірки обґрунтованості медичних висновків про тимчасову непрацездатність (у разі звернення керівника суб`єкта господарювання).

Пунктом 4 розділу ІV Порядку №189 передбачено, що ЛКК видає такі документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність особи:

форму рішення для встановлення причинно-наслідкового зв`язку захворювання з умовами праці відповідно до вимог, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві»;

висновки або рекомендації щодо догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, а в разі, коли дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), - до досягнення дитиною 16-річного віку.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 №407 затверджено форму первинної облікової документації №080-4/о «Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі» та інструкцію щодо її заповнення (далі Інструкція №407).

Згідно з п.п.4, 7 Інструкції №407 висновок надається особі або законному представнику особи, яка потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року №859.

У пункті 4 Висновку вказуються рекомендовані соціальні послуги: денного догляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома; отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Отже, з аналізу повноважень медико-соціальної експертної комісії, передбачених Положенням №1317, суд дійшов висновку, що така комісія визначає потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі особам з інвалідністю, а також особам, яким визначена ступінь втрати професійної працездатності.

Щодо осіб, які не відносяться до цих категорій, але які за станом здоров`я нездатні до самообслуговування і потребують постійного стороннього догляду, то такі повноваження можуть бути віднесені до лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, які також мають право приймати висновки, зокрема, за формою №080-4/о «Висновок про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі» з рекомендаціями щодо отримання відповідних послуг.

Стосовно наданого позивачем висновку «про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі» від 31.07.2024 №250/513 (форма №080-4/о) відповідно до якого ОСОБА_2 потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи, суд зазначає, що на підставі п.4 Інструкції №407 вказаний висновок видається особі або законному представнику особи, яка потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі відповідно до Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року №859 (далі Порядок №859).

Отже, вказаний висновок від 31.07.2024 №250/513 не свідчить про потребу ОСОБА_2 у здійсненні постійного догляду, оскільки підтверджує потребу у «соціальній послузі з догляду на непрофесійній основі», що не є тотожним поняттю «постійний догляд».

Суд враховує висновки Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2024 року у справі №420/16689/23, з якої вбачається, що під час розгляду справ про звільнення з військової служби необхідно з`ясувати чи підтверджує документація ЛКК всі відомості, які необхідні для застосування положень статті 26 Закону № 2232-XII. Тобто чи відповідає вказане рішення встановленій формі, чи віднесено до компетенції уповноваженого на це чинним законодавством органу, чи містить інформацію про строк, на який воно видане, оскільки позивач ініціює остаточне звільнення з військової служби, тощо.

У контексті наведених висновків, суд зазначає, що висновок від 31.07.2024 №250/513 не свідчить про потребу ОСОБА_2 у здійсненні постійного догляду.

Крім того, підп."г" п.2 ч.4 статті 26 Закону №2232-XII та абз.13 п.3 ч.12 Закону №2232-XII передбачає додаткову умову для звільнення з військової служби відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

Вказаних доказів відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення ОСОБА_2 суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення позивача з військової служби, на підставі підп."г" п.2 ч.4 статті 26 Закону №2232-XII (у редакції станом на час подання рапорту про звільнення).

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і не надав доказів понесених судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 .

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ