Справа № 580/8815/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року справа № 580/8815/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування вимоги і зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними (незаконними) дії Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області щодо нарахування згідно до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ОСОБА_1 штрафу у сумі 45769,57 грн та пені у сумі 185006,74 грн за період з 31.12.2016 по 31.10.2020;

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1349-2300 від 08.04.2024 Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області нарахування штрафу у сумі 45769,57 грн та пені у сумі 185006,74 грн за період з 31.12.2016 по 31.10.2020;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області виключити з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 відомості про нарахування йому штрафу в сумі 45769,57 грн та пені в сумі 185006,74 грн за період з 31.12.2016 по 31.10.2020 згідно до закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що дії та рішення відповідача є протиправними, адже у позивача відсутній борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Ухвалою від 09.09.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання у справі на 07 жовтня 2024 року о 10 год. 00 хв.

18.09.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представниця відповідача просить у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що позивачу нараховані в автоматичному режимі штрафна санкція у розмірі 45769,6 грн та пеня у розмірі 185006,74 грн за період з 01.12.2017 до 01.03.2020, згідно рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 13.02.2024 № . 30.04.2024 контролюючим органом в ручному режимі проведено коригування даних облікової картки платника, а саме виключено з обліку нараховану штрафну санкцію та пеню у зв`язку з надходженням судової ухвали від 11.03.2024 у справі № 580/2272/24 про відкриття провадження щодо визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій. Станом на дату розгляду справи заборгованість зі сплати єдиного внеску відсутня. Станом на 01.05.2024 вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-1349-2300 від 08.04.2024 вважається відкликаною в силу п. 60.1.1 ч. 60.1 ст. 60 Податкового кодексу України, а тому предмет спору у справі № 580/8815/24 відсутній.

Суд призначив підготовче засідання на 14.10.2024.

08.10.2024 та 14.10.2024 від представника позивача та представниці відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, у зв`язку із чим 14.10.2024 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті в письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС у Черкаській області.

Згідно податкової вимоги № Ф-1349-2300 від 08.04.2024 у позивача виникла заборгованість з єдиного внеску у розмірі 230776,31 грн, що складається зі штрафу в сумі 45769,57 грн та пені в сумі 185006,74 грн.

У провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебувала справа № 580/2272/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 13.02.2024 про нарахування штрафу у сумі 45769,60 грн та пені у сумі 185006,74 грн за період з 01.12.2017 до 01.03.2020. Згідно ухвали від 01.10.2024 Шостий апеляційний суд у справі № 580/2272/24 відкрив апеляційне провадження.

Таким чином, у зв`язку з оскарженням до суду рішення № від 13.02.2024 сума грошового зобов`язання із штрафних санкцій у сумі 45769,60 грн та пені у сумі 185006,74 є неузгодженою, а відповідач провів коригування ІКП ОСОБА_1 .

Дії відповідача щодо нарахування штрафу та пені, податкову вимогу позивач вважає протиправними, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з п. п. 16.1.3, 16.1.4 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Абзацом другим підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 ПК України передбачено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абзац четвертий пункту 56.18 статті 56 ПК України).

За правилами, встановленими пунктами 59.1, 59.3, 59.5 статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашений в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з п. 60.1 ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення (пп. 60.1.1 п. 60.1 ст. 60 ПК України); контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу (пп. 60.1.2 п. 60.1 ст. 60 ПК України).

Суд встановив, що у провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебувала справа № 580/2272/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 13.02.2024 про нарахування штрафу у сумі 45769,60 грн та пені у сумі 185006,74 грн за період з 01.12.2017 до 01.03.2020. Згідно ухвали від 01.10.2024 Шостий апеляційний суд у справі № 580/2272/24 відкрив апеляційне провадження.

Таким чином, у зв`язку з оскарженням до суду рішення № від 13.02.2024 сума грошового зобов`язання із штрафних санкцій у сумі 45769,60 грн та пені у сумі 185006,74 є неузгодженою, а відповідач провів коригування ІКП ОСОБА_1 , анулювавши вказані грошові зобов`язання (що підтверджується відомостями ІКП ОСОБА_1 , а.с. 38).

З урахуванням зазначеного, станом на час розгляду справи узгоджені суми грошових зобов`язань за позивачем відсутні, а податкова вимога № Ф-1349-2300 від 08.04.2024 є відкликаною в силу приписів п. 60.1 ст. 60 ПК України.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах саме податкова вимога є рішенням суб`єкта владних повноважень, що безпосередньо впливає на права та обов`язки позивача. В свою чергу, самостійне визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування сум штрафу та пені не призводить до виконання завдання адміністративного судочинства, визначеного у ст. 2 КАС України (ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень). З урахуванням зазначеного, позовну вимогу про визнання дій відповідача щодо нарахування штрафу та пені суд вважає необґрунтованою.

При цьому, суд зазначає, що відкликана податкова вимога не порушує прав позивача, оскільки не є виконавчим документом та не може бути пред`явлена до примусового виконання.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача, звільненого від сплати судових витрат не підлягають задоволенню, а відповідач не надав доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) відповідач Головне управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 14.11.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК