Справа № 520/31272/24
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

"12" листопада 2024 р. № 520/31272/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до подачі адміністративного позову ОСОБА_1 до Дзержинського районного суду м. Харкова про визнання бездіяльності та рішення неправомірними, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, що подана до подачі адміністративного позову ОСОБА_1 до Дзержинського районного суду м. Харкова.

У заяві позивач вказує, що має намір звернутися з позовною заявою до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовними вимогами про:

- визнання неправомірною бездіяльності Дзержинського районного суду м. Харкова щодо невнесення заяви ОСОБА_1 від 07.09.2024р. про застосування терміну давності звернення постанови у справі про адміністративне правопорушення до виконання до автоматизованої системи документообігу Дзержинського районного суду для здійснення автоматичного розподілу між суддями на протязі терміну в 3 місяці від дати надходження до суду такої заяви ОСОБА_1 ;

- визнання неправомірним рішення уповноваженої посадової особи Дзержинського районного суду м. Харкова про направлення на виконання до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції судової постанови у справі про адміністративне правопорушення № 638/2007/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яку Дзержинським районним судом м. Харкова було направлено для виконання під час перебування на розгляді Дзержинського районного суду м. Харкова заяви ОСОБА_1 про застосування до постанови у справі про адміністративне правопорушення № 638/2007/23 правил щодо терміну давності звернення на виконання постанов у справах про адміністративні правопорушення, та про скасування такого рішення Дзержинського районного суду м. Харкова про направлення зазначеної постанови на виконання;

- повернення постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.09.2023р. у справі № 638/2007/23 без виконання до Дзержинського районного суду м. Харкова для забезпечення можливості належного вирішення судом питання щодо застосування терміну давності звернення постанови до виконання.

При цьому заявник просить суд забезпечити позов шляхом:

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документу - постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.09.2023р. у справі № 638/2007/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 Ст. 130 КУпАП ;

- накладенням заборони Регіональному сервісному центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях на внесення до бази даних МВС України інформації про позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.09.2023р. у справі № 638/2007/23.

В обґрунтування заяви зазначено, що незастосування заходів забезпечення, про які просить заявник у заяві про забезпечення позову, потягне за собою неможливість поновлення порушених в результаті неправомірних дій посадових осіб Дзержинського районного суду м. Харкова прав позивача, оскільки практичне повернення йому вилучених на підставі судового рішення прав на управління транспортними засобами з боку органів Національної поліції буде неможливим через приписи п. 20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) з наступними змінами без обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.

Розглянувши зазначену заяву та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до положень ч.1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З наведеного вбачається, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними або невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Таким чином, з наведеного вбачається, що суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні.

Згідно з вимогами чинного законодавства, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

При цьому, суд зазначає, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову фактично не пов`язані з предметом позову з яким позивач має намір звернутися до суду, рішення за яким позивач просить зупинити стягнення, не є предметом оскарження в позовній заяві з якою позивач має намір звернутися до суду, а встановлення заборони вчиняти дії, випливають з такого рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені заходи забезпечення позову не є співмірними із майбутніми позивними вимогами.

Крім того, враховуючи доводи заявника з питання забезпечення позову, суд дійшов висновку, що з наведених доводів та наявних матеріалів справи не встановлено підстав, які б свідчили про те, що невжиття судом таких заходів створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам заявника або ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду майбутньої справи.

Суд зазначає, що наявність ознак протиправності рішення і дій майбутнього відповідача, може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на даному етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних дій та рішення майбутнього відповідача. Крім того, встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, враховуючи предмет позову з якими заявник має намір звернутися до суду, що є неприпустимим на даній стадії судового процесу.

За наведених обставин та враховуючи приписи ч.ч. 2,3 ст. 150 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, заявлений заявником.

На підставі наведеного, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-152, 248, 256 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, що подана до подачі адміністративного позову - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Рубан В.В.