Справа № 620/8070/24
Суддя: Ольга ТКАЧЕНКО
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року Чернігів Справа № 620/8070/24

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Ткаченко О.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом виконуючого обов`язки керівника Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Виконуючий обов`язки керівника Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області звернувся до суду з позовом до Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у сфері поводження з відходами, яка полягає у не оформленні правовстановлюючих документів на земельну ділянку, зайняту під сміттєзвалище для захоронення твердих побутових відходів (паспорт НОМЕР_1 від 03.08.2006 «Звалище ТПВ с. Смолин»);

зобов`язати Гончарівську селищну раду Чернігівського району Чернігівської області оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку, зайняту під сміттєзвалище для захоронення твердих побутових відходів (паспорт НОМЕР_1 від 03.08.2006 «Звалище ТПВ с. Смолин»).

Свої вимоги мотивує тим, що Гончарівською селищною радою та її виконавчими органами не забезпечено в повному обсязі виконання делегованих та власних повноважень у сфері охорони навколишнього природного середовища, а саме не оформлено правовстановлюючих документів на земельну ділянку, зайняту під сміттєзвалище для захоронення твердих побутових відходів (паспорт МВВ №172 від 03.08.2006 «Звалище ТПВ с. Смолин»), чим допущено протиправну бездіяльність.

Ухвалою суду від 12.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказана ухвала суду була надіслана відповідачу через систему «Електронний суд» та доставлена до його електронного кабінету 13.06.2024, що підтверджується довідкою про доставку документа до електронного кабінету. Однак правом для подання відзиву у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк відповідач не скористався.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.

15.01.2021 Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області направлено органам місцевого самоврядування, у тому числі Гончарівській селищній раді Чернігівського району Чернігівської області, вимогу №04/112, згідно з якою зобов`язано вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що зайняті під полігонами та звалищами для захоронення твердих побутових відходів, визначення в натурі меж цих ділянок з встановленням межових знаків (п.5 вимоги), вжити додаткових заходів щодо належної організації збирання і видалення побутових та інших відходів на підпорядкованій території та не допускати виникнення стихійних та несанкціонованих звалищ відходів (п.2 вимоги) (а.с. 1113).

У подальшому, Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області на підставі наказу від 19.10.2021 №830 проведено перевірку 20-22 жовтня 2021 року дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього середовища Гончарівською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області, за результатами перевірки складено акт №153/04 (а.с. 1417).

Зокрема, перевіркою установлено, що на території Гончарівської селищної ради визначено 10 паспортизованих місць видалення відходів, у тому числі, звалище ТПВ в с.Смолин, D1, паспорт МВВ №172 від 03.08.2006, розміщене 1,5 км від с. Смолин. Зміни до паспорта місця видалення відходів у 2020-2021 роках не вносились. Вказане сміттєзвалище передано для обслуговування КП «Гончарівське» Гончарівської селищної ради. Рішення про відвід земельних ділянок для розміщення відходів і будівництва об`єктів поводження з відходами Гончарівською селищною радою не приймалось.

Гончарівському селищному голові вручено вимогу від 22.10.2021 №153/04, зокрема щодо забезпечення оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що зайняті під сміттєзвалищами для захоронення твердих побутових відходів Гончарівської територіальної громади, для експлуатації сміттєзвалищ, визначення в натурі меж цих ділянок з встановленням межових знаків (п.5 вимоги) (а.с. 1819).

Як вбачається з інформації Гончарівської селищної ради від 28.12.2021 №02-01/1394 конкретних заходів, спрямованих на усунення всіх порушень, зазначених у вимозі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області від 22.10.2021 №153/04, органом місцевого самоврядування не вжито. Однак, створено постійно діючу комісію з питань поводження з безхазяйними відходами та внесено зміни до паспорту МВВ №172 від 03.08.2006 (с. Смолин) (а.с. 20).

Листом від 26.12.2022 селищна рада повідомила, що затверджено план виконання вимог Державної екологічної інспекції щодо усунення порушень природоохоронного законодавства (а.с. 2122).

У подальшому листом від 02.06.2023 №02-30/497 Гончарівська селищна рада повідомила, що на 28 сесії 8 скликання 23.05.2023 прийнято рішення про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під сміттєзвалищами, у тому числі і під звалищем ТПВ с. Смолин № 172 ( а.с. 3334).

Водночас на запит прокуратури Гончарівська селищна рада 04.03.2024 повідомила, що робота по оформленню правовстановлюючих документів на земельну ділянку під сміттєзвалищами триває, а у рішення від 23.05.2023 необхідно внести зміни та зазначити цільове призначення земельних ділянок. Як вбачається з вказаної відповіді договір на розробку проекту землеустрою з землевпорядною організацією упродовж майже року не укладений (а.с. 38).

Виконуючий обов`язки керівника Козелецької окружної прокуратури, вважаючи, що Гончарівська селищна рада зобов`язана вчинити відповідні дії щодо оформленню права власності на земельну ділянку, зайняту під сміттєзвалище для захоронення твердих побутових відходів, звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України «Про прокуратуру» та статтею 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із положеннями статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави.

Обираючи форму представництва, прокурор визначає, у чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту.

У частині 4 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (стаття 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 №275 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з пунктом 7 вказаного Положення Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з Положенням про Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області (далі - Інспекція), затвердженого наказом Держекоінспекції України від 28.04.2020 №128 (у подальшому від 02.02.2021 №56 та від 01.03.2023 №45), Інспекція відповідно до покладених на неї функцій здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів.

Пунктами 3, 6, 7 Положення передбачено, що Інспекція має право проводити перевірки, надавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства, розраховувати розмір шкоди, збитків і втрат, заподіяних внаслідок порушення законодавства, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Таким чином, орган державного контролю, який уповноважений здійснювати захист інтересів держави з питань дотримання законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, у тому числі з питання, яке є предметом даного позову, у межах Чернігівської області, є Державна екологічна інспекція України в Чернігівській області.

11.03.2024 прокуратурою до Державної екологічної інспекції у Чернігівській області направлено лист щодо вжитих Інспекцією заходів щодо зобов`язання виконання Гончарівською селищною радою вимог про усунення порушень виявлених за результатами проведеної перевірки (а.с. 35).

За інформацією Державної екологічної інспекції у Чернігівській області заходи примусового характеру щодо зобов`язання Гончарівської селищної ради виконати вимоги Інспекції про усунення виявлених 2022 жовтня 2021 року порушень не вживались. Державна екологічна інспекція у Чернігівській області до суду до Гончарівської селищної ради про зобов`язання оформити правовстановлюючі документи на земельні ділянки під сміттєзвалищами не зверталась, вважає за можливе звернення до суду з цим позовом безпосередньо прокурором (а.с. 36).

У даному випадку, невжиття заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, зайняту під сміттєзвалищем, створює ризики впливу відходів на навколишнє природнє середовище і своєчасне виявлення негативних наслідків, їх відвернення та подолання. Однак, Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області як органом контролю не вжито дієвих заходів щодо захисту інтересів держави. Невжиття компетентним органом заходів протягом розумного строку після того, як йому стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, стало підставою для звернення прокурора до суду з відповідним позовом, оскільки в іншому випадку інтереси держави залишатимуться незахищеними.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, зокрема, забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян; здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до вимог частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено надання згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів.

Згідно із підпунктом 6 пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація управління побутовими відходами, відходами будівництва та знесення, знешкодження та захоронення трупів тварин.

Згідно із підпунктом 2 пункту «а» частини 1 статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка і подання на затвердження ради проектів місцевих програм охорони довкілля, участь у підготовці загальнодержавних і регіональних програм охорони довкілля.

Підпунктом 1 пункту «а» статті 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, власні (самоврядні) повноваження, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до частини 5 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

В силу вимог статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища в межах своєї компетенції, зокрема, організують розробку місцевих екологічних програм; затверджують за поданням обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а на території Автономної Республіки Крим - органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища для підприємств, установ та організацій ліміти скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, за винятком скидів, що призводять до забруднення природних ресурсів загальнодержавного значення або навколишнього природного середовища за межами відповідно села, селища, міста; організують збір, переробку, утилізацію і захоронення відходів на своїй території (частина 1 статті 19 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Враховуючи наведене, органом, уповноваженим управляти комунальним майном, яке знаходиться на території Гончарівської об`єднаної територіальної громади на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи в суді є Гончарівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області.

Правові, організаційні, економічні засади діяльності щодо запобігання утворенню, зменшення обсягів утворення відходів, зниження негативних наслідків від діяльності з управління відходами, сприяння підготовці відходів до повторного використання, рециклінгу і відновленню з метою запобігання їх негативному впливу на здоров`я людей та навколишнє природне середовище визначає Закон України від 20.06.2022 №2320-IX «Про управління відходами».

Згідно з пунктами 3, 21 частини 1 статті 1 Закону України «Про управління відходами» видалення відходів - операція, що не є відновленням відходів, навіть якщо одним із наслідків такої операції є використання речовин або енергії. Перелік операцій з видалення відходів наведено в додатку 1; оброблення відходів - операція з відновлення або видалення відходів, включаючи підготовку відходів до таких операцій.

Згідно з додатком 1 до вказаного Закону розміщення на поверхні чи в землі, у тому числі захоронення тощо є однією з операцій з видалення відходів.

Відповідно до положень частини 1 статті 26 Закону України «Про управління відходами» до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері управління відходами належить:1) участь у реалізації державної політики у сфері управління відходами; 2) участь у розробленні та реалізації регіональних планів управління відходами; 3) затвердження місцевих планів управління відходами; 4) вирішення питань щодо розміщення на території відповідних територіальних громад об`єктів оброблення відходів; 5) створення пунктів роздільного збирання побутових відходів.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про управління відходами» передбачено, що якщо регіональним планом управління відходами передбачено продовження строку експлуатації місць розміщення відходів (полігонів, звалищ), які не відповідають вимогам цього Закону, суб`єкт господарювання, що здійснює управління таким місцем розміщення відходів, повинен разом з документами на отримання дозволу на здійснення операцій з оброблення відходів подати план та техніко-економічне обґрунтування приведення місця розміщення відходів у відповідність з вимогами законодавства.

Вимоги до плану приведення місця розміщення відходів у відповідність з вимогами законодавства затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Якщо регіональним планом управління відходами передбачено припинення експлуатації місця розміщення відходів (полігону, звалища), яке не відповідає вимогам цього Закону, власник (балансоутримувач) такого місця розміщення відходів повинен забезпечити розроблення та виконання проекту рекультивації місця розміщення відходів та догляд за ним після припинення експлуатації протягом строку, встановленого цим Законом.

Установлено, що з 1 січня 2030 року експлуатація місць розміщення відходів (полігонів, звалищ), що не оснащені системами вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату, системами моніторингу викидів в атмосферне повітря та моніторингу забруднення ґрунтів і підземних вод, забороняється.

Ці вимоги не застосовуються, якщо суб`єкт господарювання, що здійснює управління місцем розміщення відходів, виконує план приведення місця розміщення відходів у відповідність з вимогами законодавства у відповідності згідно з графіком, визначеним умовами дозволу на здійснення операцій з оброблення відходів.

Згідно із вимогами статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV.

Так відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Засадами державної реєстрації прав є серед іншого: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно, їх обтяження та обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав (підпункти 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно із частиною 1 статті 5, частиною 5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно з приписами статті 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка як об`єкт цивільних прав передбачає її формування з визначенням її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Одним зі способів формування земельних ділянок є відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути, у тому числі, органи місцевого самоврядування.

Пунктами 6, 7, 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком. Для державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 р., за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: документ, що підтверджує факт перебування закінченого будівництвом об`єкта у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); документ, що підтверджує факт відсутності перебування закінченого будівництвом об`єкта у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності).

Зважаючи на викладене, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо державної реєстрації відповідачем права власності на земельну ділянку під сміттєзвалище для захоронення твердих побутових відходів (паспорт НОМЕР_1 від 03.08.2006 «Звалище ТПВ с. Смолин»), що свідчить про допущену бездіяльність з боку відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частинами 1-3 статті 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

З огляду на сукупність викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов виконуючого обов`язки керівника Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у сфері поводження з відходами, яка полягає у не оформленні правовстановлюючих документів на земельну ділянку, зайняту під сміттєзвалище для захоронення твердих побутових відходів (паспорт НОМЕР_1 від 03.08.2006 «Звалище ТПВ с. Смолин»).

Зобов`язати Гончарівську селищну раду Чернігівського району Чернігівської області оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку, зайняту під сміттєзвалище для захоронення твердих побутових відходів (паспорт НОМЕР_1 від 03.08.2006 «Звалище ТПВ с. Смолин»).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: в.о. керівника Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області (вул.Є.Лоскота, буд.1, смт. Козелець, Чернігівська область, 17000, ).

Позивач: Державна екологічна інспекція у Чернігівській області (вул.Пантелиймонівська, буд.12, м.Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14017, ).

Відповідач: Гончарівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області (вул.Танкістів, 11, смт Гончарівське, Чернігівський р-н, Чернігівська обл.,15558, ).

Повний текст рішення суду складено 13 листопада 2024 року.

Суддя Ольга ТКАЧЕНКО