Справа № 560/11010/24
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

13 листопада 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.04.2024 №, № , № .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що наявна у відповідача податкова інформація в інформаційно-аналітичних базах, на підставі якої встановлено факти, які свідчать про отримання позивачем оподатковуваного доходу в сумі 460327,48 грн. за ознакою 126 - дохід, отриманий платником податку як додаткове благо не є належним доказом, оскільки не має статусу первинного документа, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків. Будь-яке автоматизоване співставлення чи дані, отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні процесуального закону, оскільки, автоматизоване співставлення не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким, чином докази не можуть визнаватись належними, а прийняті податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Просить позов задовольнити.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому стверджує про правомірність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача вказує, що в 2 кварталі 2019 платник податків - фізична особа ОСОБА_1 отримав оподатковуваний дохід за ознакою 126 - дохід, отриманий платником податку як додаткове благо в сумі 460327,48 грн. та був платником податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Однак, позивач не подав податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2019 рік, не включив доходи, отримані від АТ "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є АТ "Альфа-банк") у вигляді додаткового блага, у сумі 460327,48 грн., які підлягають відображенню платником в податковій декларації про майновий стан і доходи, яку не подано, а також не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з таких доходів. Вважає прийняті за результатом перервірки податкові повідомлення-рішення є правомірними, просить відмовити у задоволенні позову повністю.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 16.08.2024 суд відкрив провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд встановив, що Головне управління ДПС у Хмельницькій області на підставі наказу ГУ ДПС у Хмельницькій області від 02.02.2024 №445-П, відповідно до статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті75, підпункту 78.1.2 пункту 78.1, пункту 78.4, пункту 78.6 статті 78, статті 79, пункту 82.2 статті 82, з урахуванням підпункту 69.35-1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України №2755-VI (зі змінами та доповненнями), проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи платника - податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з питань повноти нарахування додатків і зборів від отриманого доходу у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника прошеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням за 2019 рік.

Перевіркою встановлено порушення:

1. пп.16.1.2, пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 ПК України, в результаті чого не подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2019 рік.

2. абз. "д" пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.179.7 ст.179 ПК України, в результаті чого занижено та не сплачено податкове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за 2019 рік у сумі 82858,95 грн.

3. абз. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 та п.п.1.2, п.п.1.4 пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, в результаті чого занижено суму військового збору за 2019 на суму 6904,91 грн.

За результатами перевірки складено акт від 26.03.2024 №6687/22-01-24-06/ та винесено податкові повідомлення - рішення:

- форми "Р" № від 22.04.2024, яким збільшено суму податку з доходу фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 103573,69 грн. в тому числі основний платіж - 82858,00 грн., штрафна санкція - 20714,74 грн.;

- форми "Р" № від 22.04.2024, яким збільшено суму військового збору на 8631,14 грн., в тому числі основний платіж - 6904,94 грн., штрафна санкція - 1726,23 грн.;

- форми "ПС" № від 22.04.2024, яким застосовано штрафну санкцію за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік в розмірі 340,00грн.

Вищевказані податкові повідомленні-рішення були оскаржені позивачем до ДПС України.

Рішенням про результати розгляду скарги №21286/6/99-00-06-01-03-06 від 11.07.2024 ДПС України залишила оскаржувані податкові повідомлення-рішення без змін, скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з указаними податковими повідомленнями-рішеннями та податковою вимогою, позивач звернулася до суду з цим позовом.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Пункт 78.1 статті 78 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі, коли платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

За правилами пункту 78.4 статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з пунктом 79.1 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до пункту 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місцем проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Наведене правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постановах від 18.07.2019 у справі №0440/5993/18, від 11.05.2023 у справі № 640/18756/21 та від 17.05.2023 у справі №160/5892/20.

Суд встановив, що висновок відповідача про заниження податку на доходи фізичних осіб та військового збору ґрунтується на тому, що позивач не включив до загального річного оподатковуваного доходу за 2019 рік доходи, отримані від АТ "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є АТ "Альфа-банк") у вигляді додаткового блага, у сумі 460327,48 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 25.04.2007 між позивачем (позичальник) та АТ "УКРСОЦБАНК" () було укладено кредитний договір №890/96-627-1 на отримання кредиту в сумі 20000 доларів США строком на 10 років за умови плати за користування кредитом в розмірі 13 % річних з одночасним укладанням договору іпотеки.

У зв`язку з неможливістю погашення своїх кредитних зобов`язань перед банком, станом на 25.04.2017 у позивача виник борг (прострочена заборгованість за кредитом в сумі 17093,42 доларів США та прострочені проценти в сумі 13540,74 доларів США), погашення якого в подальшому було здійснено банком шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також 05.11.2019 АТ "УКРСОЦБАНК" до контролюючого органу було подано податковий розрахунок сум доходу нарахованого на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за II квартал 2019, відповідно до якого позивач отримав оподаткований дохід в сумі 460327,48 грн. за ознакою 126 - дохід, отриманий платником податку як додаткове благо.

Документальних доказів укладення позивачем з кредитором угоди про припинення зобов`язання за кредитним договором матеріали справи не містять.

Як зазначено у акті перевірки, доказами встановлення факту отримання позивачем доходу в сумі 460327,48 грн. стали:

- Інформація з ЦБД Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС країни про суми виплачених доходів від 02.02.2024 №106/22-01-60-02-09;

- Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна від 05.02.2024 №364457605;

- Службова записка Кам`янець-Подільського відділу податків і зборів з фізичних осіб №4166/22-01-04-14 від 22.10.2020;

- Запит про надання інформації на АТ "АЛЬФА-БАНК" №34200/10/22-01-04-14 від 22.10.2020;

- Відповідь АТ "АЛЬФА-БАНК" №103393-20-2-252581 від 10.12.2020.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з підпунктами 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний, у тому числі, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України визначено, що платниками податку на доходи фізичних осіб є фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

При цьому згідно з підпунктами 1.1 - 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України платниками військового збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Пунктом 164.1 статті 164 ПК України встановлено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Так, відповідно до абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Аналіз наведених норм законів дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Суд звертає увагу на те, що 28.07.2021 Верховний Суд у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі №826/12872/17 ухвалив постанову, в якій сформовано наступні висновки:

- додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі, коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг;

- під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором;

- якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Тобто, під додатковим благом розуміється основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

Як вже зазначав суд, у акті перевірки зазначено що доказами встановлення факту отримання позивачем доходу в сумі 460327,48 грн. стали:

- Інформація з ЦБД Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС країни про суми виплачених доходів від 02.02.2024 №106/22-01-60-02-09;

- Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна від 05.02.2024 №364457605;

- Службова записка Кам`янець-Подільського відділу податків і зборів з фізичних осіб №4166/22-01-04-14 від 22.10.2020;

- Запит про надання інформації на АТ "АЛЬФА-БАНК" №34200/10/22-01-04-14 від 22.10.2020;

- Відповідь АТ "АЛЬФА-БАНК" №103393-20-2-252581 від 10.12.2020.

Крім цього, 28.09.2020 АТ "АЛЬФА-БАНК" листом №82402-23.1-б/б повідомив позивача, що 15.10.2019 банк став правонаступником усіх прав та обов`язків АТ "УКРСОЦБАНК" і станом на 28.09.2020 у ОСОБА_2 наявна заборгованість за кредитним договором №890/96-627-1 від 25.04.2007, яка складає: прострочена заборгованість за кредитом - 17093,42 доларів США, прострочені проценти - 13540,74 доларів США, пеня - 9032,17 доларів США, пеня - 14156,18 грн., що свідчить про відсутність будь-яких фактів прощення основного боргу.

Суд звертає увагу на те, що сума 460327,48 грн. не може бути додатковим благом в розумінні абзацу "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України оскільки не є основною сумою боргу (кредиту) платника податку.

З огляду на вказані обставини, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення від 22.04.2024 №, №, якими збільшено грошові зобов`язання з податкову на доходи фізичних осіб та з військового збору є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У пункті 49.1 статті 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Згідно з пунктами 179.1, 179.2 статті 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до цього розділу обов`язок платника податку щодо подання податкової декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, якщо такий платник податку отримував доходи: від податкових агентів, які згідно з цим розділом не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу; виключно від податкових агентів незалежно від виду та розміру нарахованого (виплаченого, наданого) доходу, крім випадків, прямо передбачених цим розділом; від операцій продажу (обміну) майна, дарування, при нотаріальному посвідченні договорів за якими був сплачений податок відповідно до цього розділу; у вигляді об`єктів спадщини, які відповідно до цього розділу оподатковуються за нульовою ставкою податку та/або з яких сплачено податок відповідно до пункту 174.3 статті 174 цього Кодексу.

Пунктом 120.1 статті 120 ПК України встановлено, що неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно з пунктом 176.1 статті 176 ПК України платники податку зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.

Зважаючи на те, що відповідачем не доведено факту отримання ОСОБА_1 в 2019 році оподатковуваного доходу в розмірі 460327,48 грн., як додаткове благо у вигляді основної суми боргу, анульованої кредитором, та/або іншого доходу, з отриманням якого у платника податку виникає обов`язок подати декларацію та вести облік таких доходів, відповідно притягнення позивача до відповідальності на підставі пункту 120.1 статті 120 та пункту 121.1 статті 121 ПК України є також необґрунтованим, тому податкове повідомлення-рішення № від 22.04.2024 на суму 340 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211.20 грн., а тому така сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Р" № від 22.04.2024, яким збільшено суму податку з доходу фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 103573,69 грн., в тому числі основний платіж - 82858,00 грн., штрафна санкція - 20714,74 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Р" № від 22.04.2024, яким збільшено суму військового збору на 8631,14 грн., в тому числі основний платіж - 6904,94 грн., штрафна санкція - 1726,23 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "ПС" № від 22.04.2024, яким застосовано штрафну санкцію за неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік в розмірі 340,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 листопада 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя В.В. Матущак