Справа № 2а-3682/10
Суддя: Григоров Д.В.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

13 листопада 2024 року справа № 2а-3682/10

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Григоров Д.В., розглянувши заяву про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, 3 під.2 пов.,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ) в порядку ст. 383 КАСУ,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду в інтересах ОСОБА_1 звернулася адвокат Боженко Ганна Валеріївна з заявою в порядку ст. 382 КАС України та просила:

визнати протиправною бездіяльність, вчинену суб`єктом владних повноважень - відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, код ЄДРПОУ 14099344, на виконання рішення суду, а саме постанови Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 року у справі № 2а-3682/10, що полягає у нездійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , відповідно до вказаного рішення суду з 01.11.2011 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, код ЄДРПОУ 14099344, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , відповідно до постанови Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 року у справі № 2а-3682/10 з урахуванням фактично виплачених сум за період з 01.11.2011 року по 24.04.2019 року.

В обгрунтування поданої заяви зазначено, що постановою Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 року у справі № 2а-3682/10, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2012 року, зобов`язано Управління пенсійного фонду в Харківському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, інваліду 2-ї групи, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з врахуванням вимог ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 27.07.2010 року, з урахуванням виплачених сум.

Заявниця зазначає, що вказана постанова суду набрала законної сили 19.10.2012 р. після перегляду в апеляційній інстанції, в касаційному порядку справа не переглядалась, в зв`язку із чим було отримано виконавчий лист в зазначеній справі, який було подано на примусове виконання до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Також було зазначено, що Державна казначейська служба України в листі від 02.10.2023 р. у відповідь на адвокатський запит повідомила, що казначейство 18.07.2017 р. платіжним дорученням № 6345 від 11.07.2017 р. здійснило перерахування коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 відповідно до виконавчого листа Ленінського районного суду міста Харкова у справі № 2а-3682/10.

Однак, заявниця стверджує, що фактично постанова Ленінського районного суду від 10.12.2010 р. у справі № 2а-3682/10 не виконана, з огляду на що вбачає підстави для застосування ст. 383 КАС України, а оскільки розгляд пенсійних справ віднесено до юрисдикції адміністративних судів, заява подається до Харківського окружного адміністративного суду.

Дослідивши подану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Згідно частини 4 ст. 383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, така заява ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Судом у даному випадку встановлено, що постановою Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 р. у справі № 2а-3682/10, яка набрала законної сили 19.10.2012 р., зобов`язано Управління пенсійного фонду в Харківському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, інваліду 2-ї групи, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з врахуванням вимог ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 27.07.2010 року, з урахуванням виплачених сум.

У справі було видано виконавчий лист, який скеровано для примусового виконання в органи державної виконавчої служби.

У поданій до Харківського окружного адміністративного суду заяві адвокат Боженко Г.В. вказувала, що згідно ухвали Ленінського районного суду міста Харкова від 05.01.2024 р. у справі № 2а-3682/10 було видано дублікат виконавчого листа з виконання постанови Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 р. та здійснено заміну боржника у виконавчому провадженні - Управління пенсійного фонду в Харківському районі Харківської області на його правонаступника - Головне управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. В подальшому, 22.10.2024 р. представником позивача було отримано відповідь від ГУ ПФУ в Харківській області в якій відповідач пояснив, що не буде виконувати рішення суду в даній справі.

Також заявниця зазначала, що позивачем були направлені листи (заяви) від 04.10.2024 р. до ГУ ПФУ в Харківській області та Пенсійного фонду України з проханням виконати вищезазначене рішення суду. В даний час відповіді на них не отримані, в разі отримання відповідей, вони будуть надані суду.

Зазначеними вище доводами заявниця стверджувала, що десятиденний строк звернення до суду не пропущений, оскільки позивач не знав та не міг знати про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дослідивши вказані доводи, суд зазначає, що вони є неспроможними та не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому суд ураховує, що 17.03.2023р. позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Боженко Г.В. спільно звернулися до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просили визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області по призупиненню виконання постанови Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 року у справі №2а-3682/10 з 01.11.2011 року; зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат, що розрахована на підставі постанови Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 року у справі №2а-3682/10 з урахуванням фактично виплачених сум за період з 01.11.2011 року по 24.04.2019 року в сумі 646052,00 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2023р. було відмовлено у відкритті провадження у справі № 520/5760/23, оскільки судом було встановлено, що виплата суми заборгованості ОСОБА_1 пов`язана з виконанням постанови Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 у справі №2а-3682/10, яким визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду в Харківському районі Харківської області в частині нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 з 27.07.2010 пенсії відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Управління Пенсійного фонду в Харківському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, інваліду 2-ї групи, відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з врахуванням вимог ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 27.07.2010, з урахуванням виплачених сум.

Також судом було встановлено, що на виконання вказаного рішення суду позивачу здійснено нарахування та виплата за період з 27.07.2010 по 31.10.2011. З 01.11.2011 позивач отримує пенсію у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745, з 01.01.2012 - в розмірі визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, отже, спірні відносини виникли у зв`язку із тим, що відповідачем не здійснено виплату перерахованої за постановою Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 у справі №2а-3682/10 пенсії на користь позивача.

Таким чином, відмовляючи у відкритті провадження у справі № 520/5760/23, суд виходив з того, що фактично нового спору між сторонами не виникло та посилався на можливість звернення до суду в порядку статей 382, 383 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представником позивача - адвокатом Боженко Г.В. було подано апеляційну скаргу, за наслідками розгляду якої постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2023р. було відмовлено в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду від 21.03.2023р. у справі № 520/5760/23 залишено без змін.

Таким чином, суд вважає недостовірними твердження заявниці про те, що позивачу не було відомо про порушення його прав, оскільки ще у березні 2023 року він та адвокат Боженко Г.В. були обізнані як про порушення прав позивача з приводу нездійснення перерахунку пенсії згідно судового рішення, а також і про те, що його право порушено саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. Крім того, у справі № 520/5760/23 їм фактично було роз`яснено можливість звернення до суду в порядку ст. 383 КАС України.

Подальші звернення адвоката до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із запитами та зверненнями у жовтні 2024 року з приводу виконання постанови Ленінського районного суду міста Харкова у справі № 2а-3682/10 не створили нових часових меж, від яких можна відраховувати строк звернення до суду, як на це указує адвокат. Вони свідчать лише про тривале листування зі спірного питання.

Відтак, доводи адвоката про те, що позивачем були направлені листи (заяви) від 04.10.2024 р. до ГУ ПФУ в Харківській області та Пенсійного фонду України з проханням виконати вищезазначене рішення суду є лише намаганням штучного створення нової передумови стверджувати про те, що позивач та/або його представник не знали про порушення прав позивача.

Підсумовуючи наведене, суд виходить з того, що десятиденний строк звернення до суду позивачем було пропущено, ураховуючи, що принаймні з 19.07.2023р. (дати ухвалення постанови Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 520/5760/23) останній дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Крім того, суд вказує, що відповідно частин 1,2 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Таким чином, враховуючи дату набрання чинності постанови у справі № 2а-3682/10 заявником також не дотримано вимоги частини 4 ст. 383 КАС України стосовно того, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду. Видача дублікату виконавчого листа на вказаний висновок не впливає.

Суд зауважує, що норми ст. 383 КАС України не передбачають можливість поновлення визначеного у ній десятиденного строку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву, подану в порядку ст. 383 КАС України в інтересах ОСОБА_1 - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Д.В. Григоров