Справа № 440/12350/24
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/12350/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /надалі позивач, ОСОБА_1 / звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області /надалі відповідач, ГУ ПФУ в Хмельницькій області/ про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №73 від 29 травня 2024 року про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 травня 2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до страхового стажу періоди роботи: в колгоспі 07 квітня 1984 року по 04 листопада 1987 року, з 18 серпня 1991 року по 16 серпня 1993 року згідно із записами трудової книжки від 13 травня 1987 року серія НОМЕР_1 ; періоди роботи в колгоспі «Прапор комунізму» Кобеляцького району Полтавської області відповідно до уточнюючої довідки від 12 квітня 2024 року № Б-01-09/118, виданої трудовим архівом Кобеляцької міської ради Полтавської області; період роботи з 13 грудня 1993 року; період роботи з 12 липня 2002 року по 15 липня 2003 року /а.с. 1-6/.

Позов обґрунтований тим, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 22 травня 2024 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області із заявою за призначенням / перерахунком пенсії. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №73 від 29 травня 2024 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з необхідністю страхового стажу. З рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії позивач не погоджується, у зв`язку із чим звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позову у справі №440/12350/24, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 40-44/ зазначив, що 22 травня 2024 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №73 від 29 травня 2024 року відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV. До страхового стажу позивача не враховано: період роботи в колгоспі 07 квітня 1984 року по 04 листопада 1987 року, з 18 серпня 1991 року по 16 серпня 1993 року згідно з записами трудової книжки від 13 травня 1987 року серії НОМЕР_1 , оскільки не вказано час роботи за фактичною тривалістю; період роботи згідно з архівною довідкою від 12 квітня 2024 року №Б-01-09/18, виданої трудовим архівом Кобеляцької міської ради Полтавської області, оскільки зазначено особу ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 (відсутнє або скорочене по батькові позивачки), а згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 від 18 грудня 1999 року, виданого Кобелянським РВ УМВС України Полтавської області, позивач ОСОБА_1 ; період роботи з 13 грудня 1993 року, оскільки відсутній запис про звільнення з роботи. Крім того, записи в трудовій книжці не підтвердженні індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (відсутня інформація про сплату внесків); період роботи з 12 липня 2001 року по 15 липня 2003 року, оскільки в записі про звільнення з роботи наявне виправлення в даті наказу. Інших документів на підтвердження спірних періодів роботи, визначених Порядком №637, позивачем надано не було. Згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж позивача становить 14 років 2 місяця 25 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком. В діях органів Пенсійного фонду України не вбачається будь-якої неправомірності та при обчисленні розміру страхового стажу застосовано норми чинного законодавства.

Справу розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 7-8/, звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою за призначенням / перерахунком пенсії від 22 травня 2024 року /а.с. 48-49/, у якій просила призначити пенсію за віком.

До вказаної заяви згідно розписки-повідомлення /а.с. 49-зворот/ додано, зокрема: диплом (свідоцтво, атестат) про навчання; довідку про відкриття рахунку в банку; довідку про зміну назви організації; довідку про прийняття на роботу (навчання); довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт або ID-картка або посвідку; свідоцтво про народження дитини; свідоцтво про шлюб; трудову книжку або документи про стаж.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії № 73 від 29 травня 2024 року /а.с. 10, 59-зворот/ ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що: дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 22 травня 2024 року. Пенсійний вік, визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", становить 60 років. Вік заявниці 60 років 7 місяців 27 днів. Необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", становить 30 років. Відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. Страховий стаж з 01 липня 2000 року зараховується згідно даних персоніфікованого обліку. Підпунктом 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраиі СРСР від 20 липня 1974 року № 162 (далі - Інструкція), передбачено, що всі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення з роботи вносяться після видання наказу (розпорядження) та виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів. У разі звільнення працівника всі записи про роботу, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. Згідно зі статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Результати розгляду документів, доданих до заяви: страховий стаж особи становить 14 років 2 місяці 25 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи в колгоспі 07 квітня 1984 року по 04 листопада 1987 року, з 18 серпня 1991 року по 16 серпня 1993 року згідно із записами трудової книжки від 13 травня 1987 року серія НОМЕР_1 , оскільки не вказано час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні). Крім того, в уточнюючій довідці від 12 квітня 2024 року № Б-01-09/118 відсутнє або скорочено по батькові заявниці; період роботи з 13 грудня 1993 року, оскільки відсутній запис про звільнення з роботи. Крім того, записи в трудовій книжці не підтверджені індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (відсутня інформація про сплату внесків); період роботи з 12 липня 2001 року по 15 липня 2003 року, оскільки в записі про звільнення з роботи наявне виправлення в даті наказу. Період роботи з 12 липня 2001 року по 15 липня 2003 року зараховано страхового стажу згідно інформації про сплату страхових внесків, яка міститься в індивідуальних відомостях про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Для зарахування до страхового стажу: періодів в колгоспі 07 квітня 1984 року по 04 листопада 1987 року, з 18 серпня 1991 року по 16 серпня 1993 року, необхідно надати уточнюючий документ про приналежність даних, зазначених в архівній довідці від 12 квітня 2024 року № Б-01-09/118, заявниці; періоду з 13 грудня 1993 року, необхідно надати довідку про заробітну плату помісячно та підтвердження первинними-документами (наказами на прийняття та звільнення, особовими рахунками та відомостями про нарахування заробітної плати), а сервісному центру Пенсійного фонду України за місцем звернення заявниці ініціювати зустрічну перевірку; періоду з 12 липня 2001 року по 15 липня 2003 року, необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи на підставі первинних документів за час виконання робіт та довідку про реорганізацію підприємства.

Не погодившись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії № 73 від 29 травня 2024 року, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року /надалі Закон №1058-IV/.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону № 1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

З огляду на приписи наведених положень, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 30 років.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року за № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 №22-1, /надалі - Порядок №22-1 (у відповідній редакції)/, зокрема, встановлено, що заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Відповідно до пункту 1.7 Порядку №22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви /пункт 1.8 Порядку № 22-1/.

За змістом пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу) ;

3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам... у разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5) ;

4) відомості про місце проживання особи.

Пунктом 4.2 Порядку №22-1 встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. До заяви про призначення пенсії по інвалідності додаються документи відповідно до встановленого Переліку. За результатами розгляду заяви про призначення пенсії та поданих документів органом, що призначає пенсію, визначеним за принципом екстериторіальності, приймається відповідне рішення (про призначення або відмову у призначенні пенсії). При цьому рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії приймається органом, що призначає пенсію, на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Як встановлено судом, позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою за призначенням / перерахунком пенсії від 22 травня 2024 року, у якій просила призначити пенсію за віком.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області розглянуто заяву гр. позивача від 22 травня 2024 року та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії №73 від 29 травня 2024 року, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що страховий стаж особи становить 14 років 02 місяця 25 днів. До страхового стажу не зараховані:

- періоди роботи в колгоспі 07 квітня 1984 року по 04 листопада 1987 року, з 18 серпня 1991 року по 16 серпня 1993 року згідно із записами трудової книжки від 13 травня 1987 року серія НОМЕР_1 , оскільки не вказано час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні). Крім того в уточнюючій довідці від 12 квітня 2024 року № Б-01-09/118 відсутнє або скорочено по батькові заявниці;

- період роботи з 13 грудня 1993 року, оскільки відсутній запис про звільнення з роботи. Крім того, записи в трудовій книжці не підтверджені індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (відсутня інформація про сплату внесків);

- період роботи з 12 липня 2001 року по 15 липня 2003 року, оскільки в записі про звільнення з роботи наявне виправлення в даті наказу.

Для зарахування до страхового стажу:

- періодів роботи в колгоспі 07 квітня 1984 року по 04 листопада 1987 року, з 18 серпня 1991 року по 16 серпня 1993 року - необхідно надати уточнюючий документ про приналежність даних, зазначених в архівній довідці від 12 квітня 2024 року № Б-01-09/118, заявниці;

- періоду з 13 грудня 1993 року - необхідно надати довідку про заробітну плату помісячно та підтвердження первинними-документами (наказами на прийняття та звільнення, особовими рахунками та відомостями про нарахування заробітної плати), а сервісному центру Пенсійного фонду України за місцем звернення заявниці ініціювати зустрічну перевірку;

- періоду з 12 липня 2001 року по 15 липня 2003 року - необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи на підставі первинних документів за час виконання робіт та довідку про реорганізацію підприємства.

У позовних вимогах позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 травня 2024 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до страхового стажу періоди роботи: в колгоспі 07 квітня 1984 року по 04 листопада 1987 року, з 18 серпня 1991 року по 16 серпня 1993 року згідно із записами трудової книжки від 13 травня 1987 року серія НОМЕР_1 ; періоди роботи в колгоспі «Прапор комунізму» Кобеляцького району Полтавської області відповідно до уточнюючої довідки від 12 квітня 2024 року № Б-01-09/118, виданої трудовим архівом Кобеляцької міської ради Полтавської області; період роботи з 13 грудня 1993 року; період роботи з 12 липня 2002 року по 15 липня 2003 року.

Надаючи оцінку підставі незарахування відповідачем до страхового стажу позивача періодів з 07 квітня 1984 року по 04 листопада 1987 року, з 18 серпня 1991 року по 16 серпня 1993 року, з 13 грудня 1993 року та з 12 липня 2002 року по 15 липня 2003 року суд виходить з наступного.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частин першої четвертої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05 листопада 1991 року /надалі Закон № 1788-XII/ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Статтею 62 Закону № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 /надалі Порядок № 637/, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктами 23 -27 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку.

Довідки, видані колгоспами при залишенні членом колгоспу роботи, а також довідки, видані в більш пізній період колгоспами, які згодом припинили свою діяльність, можуть братися до уваги й тоді, коли вони не містять підстав видачі.

У тих випадках, коли періоди роботи зараховуються до стажу роботи на підставі показань свідків, один із яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками.

Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

У тих випадках, коли в поданому документі про стаж указано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця.

З аналізу наведених норм слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування є трудова книжка, а у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній або в трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 13 лютого 1988 року /а.с. 11-12, 55-59/ ОСОБА_1 :

- з 07 липня 1984 року прийнята в члени колгоспу «Прапор комунізму» та 04 лютого 1987 року звільнена з членів колгоспу (з 07 липня 1984 року прийнята на роботу в колгосп «Прапор комунізму» різноробочою, з 23 листопада 1986 року переведена на роботу в дитячий садок №3 та 04 лютого 1987 року звільнена);

- з 13 лютого 1987 року зарахована на роботу учнем друкаря високого друку в Кобеляцьку міжрайонну друкарню, з 05 жовтня 1987 року присвоєний 3-й розряд друкаря високого друку, 12 серпня 1991 року звільнена з роботи;

- з 18 серпня 1991 року прийнята в члени колгоспу «Прапор» та направлена в бригаду №3 дояркою та 16 серпня 1993 року звільнена з членів колгоспу «Прапор»;

Згідно із відомостями в такій трудовій книжці колгоспника у розділі «Трудова участь в громадському господарстві» зазначено про виконання ОСОБА_1 річного мінімуму трудової участі у громадському господарстві: в 1984 році мінімум 120, виконано 129; в 1985 році перебувала в дискретній відпустці; в 1986 році мінімум 95, виконано 99; в 1987 році мінімум 21, виконано 22; в 1991 році мінімум 220, виконано 113; в 1992 році мінімум 200, виконано 307; в 1993 році мінімум 200, виконано 175.

Відповідно до змісту архівної довідки № Б-01-09/118 від 12 квітня 2024 року, виданої Трудовим архівом Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області /а.с. 66/, у відомостях нарахування заробітної плати колгоспникам колгоспу «Прапор комунізму» Кобеляцького району Полтавської області значиться ОСОБА_1 * за 1986,1987,1991,1993 роки та є такі дані про відпрацьовані вихододні: серпень 1986 року 11, вересень 1986 року 26, жовтень 1986 року 21, листопад 1986 року 16, грудень 1986 року 24,5; серпень 1991 року 18, вересень 1991 року 27, жовтень 1991 року 25, листопад 1991 року 24, грудень 1991 року 19; січень 1993 року 29, лютий 1993 року 23, березень 1993 року 26, квітень 1993 року 25, травень 1993 року 25, червень 1993 року 17, липень 1993 року 15, серпень 1993 року 13. (*- так у документах. Підстава: ф. №69 , од.зб.1, спр.465,470,489,500,арк.54,27,213,15.) У відомостях нарахування заробітної плати колгоспникам КСП «Прапор» Кобеляцького району Полтавської області значиться ОСОБА_1 * 1992, 1998, 1999 роки, ОСОБА_1 .* за 1994 рік, ОСОБА_1 за 1995, 1997 роки, Бондаренко Віра Вас.* за 1996, 2001, 2002 роки, ОСОБА_1 .* за 2000, 2003 роки та є такі дані про відпрацьовані вихододні по роках: 1992 307; 1994 267; 1995 301; 1996 37; 1997 (прочерк); 1998 6; 1999 (прочерк); 2000 132; 2001 180 ТОВ «АФ «Прапор»; 2002 264; 2003 51 (*-так у документах. Підстава: ф. №69 , од.зб.1, спр.86,91,95,102,107,арк.14,1,1,1,1.). Згідно наказів директора з особового складу по Кобеляцькій міжрайонній друкарні Полтавської області ОСОБА_2 * прийнято на роботу з 13 лютого 1987 року (наказ №19 від 13.02.1987 року), звільнена з 12 серпня 1991 року (наказ №40 від 09.08.1991 року). (*-так у документах. Підстава: ф. №112 , од.зб.1, спр.21,27,арк.51,42).

З огляду на вищевикладені обставини справи та зазначення в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 від 13 лютого 1988 року виконання ОСОБА_1 річного мінімуму трудової участі у громадському господарстві, суд відхиляє як безпідставний довід відповідача щодо незазначення в такій трудовій книжці часу роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні).

Також в архівній довідці від 12 квітня 2024 року № Б-01-09/118 зазначені дані щодо трудової діяльності позивача та дані про відпрацьовані вихододні по роках, що були передані на зберігання до Трудового архіву Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області. При цьому суд враховує, що у вказаній довідці відображено прізвище, ім`я та по батькові у повній відповідності до документів, що перебувають в архіві.

Доказів на підтвердження недостовірності записів в довідці від 12 квітня 2024 року №Б-01-09/118 відповідачем до суду не надано та відповідних доводів не заявлено.

Суд зауважує, що відсутність або скорочення по батькові у такій довідці не може бути підставою для позбавлення права позивача на врахування до страхового стажу періодів її роботи з 07 липня 1984 року по 04 лютого 1987 року як члена та працівника колгоспу «Прапор комунізму», з 13 лютого 1987 року по 12 серпня 1991 року як працівника Кобеляцької міжрайонної друкарні та з 18 серпня 1991 року по 16 серпня 1993 року як члена та працівника колгоспу «Прапор».

Водночас слід зазначити, що позивачем не надано документи на підтвердження її страхового стажу у спірні періоди з 07 квітня 1984 року по 06 липня 1984 року, з 05 лютого 1987 року по 12 лютого 1987 року, а тому суд доходить висновку про відсутність у відповідача правових підстав для зарахування таких періодів до страхового стажу позивача.

Відповідно до вкладення у трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_3 від 10 січня 1991 року /а.с. 60-61/ ОСОБА_1 :

- з 13 грудня 1993 року прийнята на роботу в бригаду №3 дояркою і в члени КСП «Прапор», з 15 лютого 2000 року КСП «Прапор» реорганізовано в ТОВ «Агрофірма Прапор», з 12 липня 2001 року прийнята в бригаду №3 різноробочою та 15 липня 2003 року звільнена.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02 серпня 1985 року № 252), заповнення трудової книжки вперше виробляється адміністрацією підприємства у присутності працівника пізніше тижневого терміну від часу прийому працювати. У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами та медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи у роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження та заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку та статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи та раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не записуються /пункт 2.2/.

Усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення повинні точно відповідати текст наказу (розпорядження). Записи виробляються арабськими цифрами (число та місяць двозначними). Наприклад, якщо робітника або службовця прийнято на роботу 5 січня 1984 р., у графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 р.) записується: "1984.05.01", у трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.: "05.01.84 ". Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору /пункт 2.3/.

У разі виявлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення проводиться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові у цьому необхідну допомогу /пункт 2.5/.

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. повинні повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження чи невідповідності їх фактично виконуваної роботі виправлення відомостей про роботу провадиться на підставі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. Свідчення не можуть бути підставою для виправлення внесених раніше записів /пункт 2.8/.

У розділах "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. При необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після вказівки відповідного порядкового номера, дати внесення запису у графі 3 пишеться: "Запис за N таким-то недійсний. Прийнятий за такою професією (посадою)" і в графі 4 повторюється дата і номер наказу (розпорядження) адміністрації, запис з якого неправильно внесено до трудової книжки /пункт 2.9/.

Так, дійсно, у вкладенні у трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_3 від 10 січня 1991 року відсутній запис про звільнення позивача з роботи в КСП «Прапор», проте наявний запис про те, що з 15 лютого 2000 року КСП «Прапор» реорганізовано в ТОВ «Агрофірма Прапор», де вона продовжувала працювати та 15 липня 2003 року позивача було звільнено.

Крім того, дійсно, запис про звільнення позивача містить виправлення в даті наказу.

Проте, в постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Окрім того, в постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) Верховний Суд висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі №580/4012/19.

Тож наявність недоліків в оформленні трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист з огляду на те, що особа жодним чином не впливає на дотримання/недотримання роботодавцем порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі її недоліки, та підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, про що також зазначив Верховний Суд в постанові від 04 липня 2023 року у справі № 580/4012/19.

Доказів на підтвердження недостовірності записів у вкладенні до трудової книжки позивача щодо періоду її роботи з 13 грудня 1993 року по 15 липня 2003 року відповідачем суду не надано та відповідних доводів не заявлено.

За таких обставин хибним є мотив відповідача стосовно відсутності підстав для зарахування періоду трудової діяльності позивача з 13 грудня 1993 року по 15 липня 2003 року згідно записів вкладення у трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_3 від 10 січня 1991 року до її страхового стажу.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначений статтею 20 Закону №1058-IV.

Так, згідно з частинами п`ятою, шостою та десятою цієї статті страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків, а страхувальники - фізичні особи, які не мають банківських рахунків, сплачують страхові внески шляхом готівкових розрахунків через банківські установи. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З аналізу положень статті 20 Закону №1058-IV суд доходить висновків, що страхові внески є складовою умовою існування загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і підлягають обов`язковій сплаті. Страховим стажем є період, протягом якого сплачено страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі, коли платником страхових внесків застрахованої особи (фізичної особи, яка підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню) є страхувальник (роботодавець), то обов`язок по перерахуванню безготівкових сум зі своїх банківських рахунків або шляхом готівкових розрахунків через банківські установи покладений саме на страхувальника. А відтак, відповідальність за порушення законодавства про сплату страхових внесків несуть не застраховані особи, а страхувальники, які не перерахували або несвоєчасно перерахували страхові внески застрахованої особи.

Судовим розглядом встановлено, що з 13 грудня 1993 року прийнята на роботу в бригаду №3 дояркою і в члени КСП «Прапор», з 15 лютого 2000 року КСП «Прапор» реорганізовано в ТОВ «Агрофірма Прапор», з 12 липня 2001 року прийнята в бригаду №3 різноробочою та 15 липня 2003 року звільнена, що підтверджується записами вкладення у трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_3 від 10 січня 1991 року.

В постанові від 02 серпня 2022 року у справі № 560/4616/20 Верховний Суд дійшов висновків, що внаслідок невиконання підприємством обов`язку по нарахуванню та сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на такому підприємстві у спірні періоди, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 27 лютого 2019 року у справі № 638/5795/17, від 31 жовтня 2019 року у справі № 683/1814/16-а, від 23 березня 2020 року у справі № 535/1031/16-а та від 26 березня 2020 року у справі № 299/3616/16-а. Зважаючи на те, що обов`язок щодо сплати страхового внеску, так і обов`язок по його нарахуванню покладено саме на страхувальника (роботодавця), а отже і відповідальність за ненарахування страхового внеску покладено також на страхувальника. Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо належного нарахування та сплати страхових внесків, а отже, ненарахування та несплата страхувальником страхових внесків за позивача у спірні періоди, не може бути підставою для неврахування при призначенні застрахованій особі пенсії, заробітної плати з якої не нараховані страхові внески.

Тож, беручи до уваги висновки Верховного Суду, які суд першої інстанції враховує в силу частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд доходить висновку, що відсутність в реєстрі застрахованих осіб стосовно позивача інформації про сплату страхових внесків (або сплата страхових внесків у меншому розмірі) не може мати наслідком позбавлення позивача права на зарахування такого періоду її діяльності до страхового стажу.

Таким чином, висновок відповідача про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу позивача періоду її роботи з 13 грудня 1993 року по 15 липня 2003 року згідно вкладення у трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_3 від 10 січня 1991 року у зв`язку з відсутністю в індивідуальних відомостях про застраховану особу інформації про даний період роботи є хибним та відповідачем протиправно не зараховано вказаний період роботи до страхового стажу позивача.

Підсумовуючи викладене, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд доходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії № 73 від 29 травня 2024 року прийнято не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, та без урахування всіх обставин, що мають значення його прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Беручи до уваги те, що у спірних відносинах Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області наразі не реалізувало своє повноваження щодо зарахування до страхового стажу позивача періодів її роботи з 07 липня 1984 року по 04 лютого 1987 року, з 13 лютого 1987 року по 12 серпня 1991 року, з 18 серпня 1991 року по 16 серпня 1993 року та з 13 грудня 1993 року по 15 липня 2003 року, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача періоди її роботи з 07 липня 1984 року по 04 лютого 1987 року, з 13 лютого 1987 року по 12 серпня 1991 року, з 18 серпня 1991 року по 16 серпня 1993 року та з 13 грудня 1993 року по 15 липня 2003 року згідно записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 13 лютого 1988 року та вкладення у трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_3 від 10 січня 1991 року та повторно розглянути заяву позивача за призначенням / перерахунком пенсії від 22 травня 2024 року з урахуванням висновків суду.

Відтак, позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача за призначенням / перерахунком пенсії від 22 травня 2024 року, зарахувавши періоди з 07 квітня 1984 року по 06 липня 1984 року, з 05 лютого 1987 року по 12 лютого 1987 року, не підлягають задоволенню.

Отже, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач витрат по сплаті судового збору за подання цього позову не понесла, а доказів понесення інших судових витрат матеріали справи не містять, то відсутні підстави для розподілу судових витрат на підставі статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди (Герцена), буд. 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013, ідентифікаційний код 21318350) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії № 73 від 29 травня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди її роботи з 07 липня 1984 року по 04 лютого 1987 року, з 13 лютого 1987 року по 12 серпня 1991 року, з 18 серпня 1991 року по 16 серпня 1993 року та з 13 грудня 1993 року по 15 липня 2003 року згідно записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 13 лютого 1988 року та вкладення у трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_3 від 10 січня 1991 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 за призначенням / перерахунком пенсії від 22 травня 2024 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк