Справа № 420/28009/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправною бездіяльності та відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, у якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність та відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 06.08.2024 №22307-19799/0-02/8-1500/24 щодо обмеження призначеної ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області проводити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум, починаючи з 01.02.2020 року, виходячи з основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що не зважаючи на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 у справі №420/5131/22, під час здійснення перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі №420/35954/23, Головним управлінням було знову обмежено розмір його пенсії десятьма прожитковими мінімумами установленими для осіб, які втратили працездатність та було відмовлено у її перерахунку без обмеження максимальним розміром, оскільки, як повідомлялось відповідачем, судові рішення виконуються управлінням в межах покладених зобов`язань.

Втім, на думку позивача, такі дії органу ПФУ є необґрунтованими та протиправними, оскільки норма ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром, зі змінами, визнана неконституційною, та втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 №7-рп/2016.

Ухвалою суду від 10.09.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову та зазначає, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 по справі № 420/35954/23, позивачу проведено перерахунок пенсії. Згідно з рішенням суду по справі 420/5131/22 сума пенсії обчислювалася без обмеження максимальним розміром, тому доплата згідно рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі 420/25924/23 відсутня.

Також, як далі вказує відповідач, до розміру пенсії позивача нарахована індексація відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 в сумі 1500 грн та розмір пенсії з 01.07.2024 складає 26895,05 грн.

Окрім того, посилаючись на приписи ст.2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі Закон №3668-VI) Головне управління звертає увагу, що починаючи з 01.01.2018 максимальний розмір пенсій (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. На осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, викладені сторонами у заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Із заяв по суті справи та наявної у КП «ДСС» в електронному вигляді інформації судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі №420/33954/23, зокрема, було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022, з 01.02.2023 на підставі оновлених довідок від 19.10.2023 № ЮО92137, від 19.10.2023 № ЮО92137, від 19.10.2023 № ЮО92137, від 19.10.2023 № ЮО92137 ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум, а також було зобов`язано здійснити перерахунок та виплату з 01.07.2021 року щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання зазначеного рішення суду, ГУ ПФУ в Одеській області здійснило перерахунки пенсії за пенсійною справою №ЮО092137 ОСОБА_1 з 01.02.2020, з 01.02.2021, 01.02.2022, з 01.02.2023, а також з 01.07.2021, 01.03.2024 та з 01.07.2024, що підтверджується наявними у справі копіями відповідних перерахунків.

Так, згідно копій перерахунків (на підставі рішення суду) за пенсійною справою позивача №ЮО092137, які містяться у матеріалах справи, суд встановив, що:

- підсумок перерахованої пенсії ОСОБА_1 (з надбавками) становить: з 01.02.2020 31668,97 грн., а з урахуванням максимального розміру: 16380,00 грн;

- підсумок перерахованої пенсії ОСОБА_1 (з надбавками) становить: з 01.02.2021 34195,70 грн., а з урахуванням максимального розміру: 17690,00 грн;

- підсумок перерахованої пенсії ОСОБА_1 (з надбавками) становить: з 01.07.2021 36245,85 грн., а з урахуванням максимального розміру: 18540,00грн;

- підсумок перерахованої пенсії ОСОБА_1 (з надбавками) становить: з 01.02.2022 39357,42 грн., а з урахуванням максимального розміру: 26895,05 грн;

- підсумок перерахованої пенсії ОСОБА_1 (з надбавками) становить:з 01.02.2023 54193,5 грн, а з урахуванням максимального розміру: 26895,05грн;

- підсумок перерахованої пенсії ОСОБА_1 (з надбавками) становить: з 01.03.2024 55851,62 грн, а з урахуванням максимального розміру: 26895,05грн;

- підсумок перерахованої пенсії ОСОБА_1 (з надбавками) становить: з 01.07.2024 55851,62 грн, а з урахуванням максимального розміру: 26895,05грн

У відповідь на заяву позивача щодо проведення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром, яка надійшла до ГУ ПФУ 10.07.2024, листом від 06.08.2024 №22307-19799/О-02/8-1500/24 відповідач повідомив, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 по справі № 420/35954/23, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024, проведено перерахунок пенсії з 01.02.2020, з 01.02.2021, з 01.02.2022, з 01.02.2023 на підставі оновлених довідок від 19.10.2023 № Ю092137, від 19.10.2023 № Ю092137, від 19.10.2023 № Ю092137, від 19.10.2023 № Ю092137 ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та нараховано з 01.07.2021 щомісячну доплату відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб від 14.07.2021.

Відповідач у листі зазначив, що так як згідно з рішенням суду по справі №420/5131/22 сума пенсії обчислювалась без обмеження максимальним розміром, тому доплата згідно з рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/35954/23 відсутня.

Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

Окрім того, ГУ ПФУ в Одеські області зазначило у листі, що оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 по справі № 420/5131/22 було установлено провести перерахунок пенсії без обмеження максимального розміру, тому розмір пенсії визначений на зазначену дату та становить 26895,05грн.

Вважаючи, що пенсія нарахована та виплачується з 01.02.2020 з безпідставним обмеженням максимальним розміром, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Вимогами ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Спір у цій справі стосується правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсії позивача з 01.02.2020 максимальним розміром, перерахованої 13.06.2024 під час виконання рішення суду у справі №420/35954/23 від 22.01.202.

З даного приводу, суд зауважує, що обмеження пенсій максимальним розміром передбачено частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ та статтею 2 Закону №3668-VI.

Відповідно до п.8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, викладено ч.5 ст.43 Закону № 2262-ХІІ в наступній редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, ч. 5 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

У подальшому відповідно до підп. 3 п. 1 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» від 12.04.2016 №1080-VIII, ст. 43 Закону № 2262 після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті.

Надалі, у зв`язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774, який набрав чинності з 01.01.2017, частина сьома статті 43 Закону №2262-XII передбачала, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Стаття 2 Закону №3668-VI (в редакції Закону № 1774-VIII від 06.12.2016) передбачає, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 гривень.

Між тим, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

У п.2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 вказано, що положення ч.7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20.12.2016р.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер, а також зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, частина 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

Виходячи з викладеного вище, у Законі №2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Таким чином, стаття 43 Закону №2262-XII з 20 грудня 2016 року не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, а отже, внесені до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії, тощо), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 09.11.2020 у справі № 813/678/18, 09.02.2021 у справі №640/2500/18, від 31.03.2021 у справі № 815/3000/17.

Позивач перебуває на обліку в територіальному органі пенсійного фонду та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", який в свою чергу є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суд наголошує, що у відповідності до вимог ст.1-1 Закону №2262-ХІІ, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону (№2262-ХІІ) та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, іншими законами є неможливою, і такі закони у разі їх прийняття не підлягають застосуванню в частині визначення умов і норм пенсійного забезпечення військовослужбовців.

Як було наведено вище, обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося частиною сьомою статті 43 спеціального Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеженню максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

Протягом періоду з 20.12.2016 р. (дати набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016) та по теперішній час будь-яких змін до Закону №2262-ХІІ щодо встановлення обмеження розміру пенсії для осіб, звільнених з військової служби, не вносилося.

Наразі в чинному законодавстві, яким регулюються спірні правовідносини відсутні норми, які б передбачали обмеження максимальним розміром пенсій призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ. Обмеження ж пенсії військовослужбовців (інших осіб) максимальним розміром, на підставі норм Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» є неправильним, оскільки цей закон є загальним, водночас спеціальним законодавчим актом, який визначає порядок, умови та норми пенсійного забезпечення військовослужбовців є Закон № 2262-XII, у якому норми щодо обмеження пенсії максимальним розміром відсутні, оскільки визнані неконституційними.

Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нанівець наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії призначеної за законом №2262-ХІІ максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

Окрім того, суд зауважує, що Рішенням Конституційного Суду України № 7-р(II)/2022 від 12.10.2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Згідно п.2 Рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2022 від 12.10.2022 приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, визнані неконституційними, втратили свою чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що обмеження відповідачем пенсії позивача максимальним розміром під час здійснення її перерахунку з 01.02.2020 є протиправним, здійсненим відповідачем всупереч діючим нормам чинного законодавства.

Також, суд звертає увагу, згідно з ч. 4 ст.63 Закону №2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Отже розмір пенсійної виплати під час її перерахунку встановлюється виходячи із розміру грошового забезпечення особи. Чинне законодавство не передбачає випадків, за яких пенсія обмежується максимальним розміром на підставі судового рішення, чи визначається у межах раніше перерахованої пенсії на виконання судового рішення, у зв`язку із чим, суд вважає недоцільними посилання відповідача на те, що оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 по справі №420/5131/22 було установлено провести перерахунок пенсії позивача без обмеження максимального розміру, тому розмір пенсії позивача визначений на зазначену дату та становить 26895,05 грн.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву не доведено правомірності застосування обмеження максимальним розміром пенсії позивача, перерахованої з 01.02.2020р.

Підсумовуючи усе викладене вище, детально дослідивши встановлені обставини справи, доводи сторін та надані письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, серед іншого, оскаржує бездіяльність та відмову відповідача в частині обмеження пенсії позивача максимальним розміром.

З цього приводу суд зазначає, що під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону. Сама по собі бездіяльність це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

Однак, за результатами розгляду даної справи судом встановлено, що відповідачем здійснено обмеження максимальним розміром перерахованої під час виконання судового рішення у іншій справі пенсії позивача з 01.02.2020 та відмовлено фактично у виплаті перерахованої пенсії без її обмеження максимальним розміром, а тому мають місце протиправні дії.

Відповідно ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням вищевикладеного суд, з метою ефективного захисту порушених прав позивача у спірних відносинах, вважає за необхідне задовольнити позов частково застосувавши при цьому ч.2 ст.9 КАС України, та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром під час здійснення 13.06.2024 перерахунку на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі №420/35954/23 із зобов`язанням здійснити перерахунок та виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 без обмеження максимальним розміром, виходячи із основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, адже саме у такому відсотковому розмірі позивач отримує пенсію.

Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати не розподіляються, оскільки позивач в силу вимог ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром під час здійснення її перерахунку на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2024 у справі №420/35954/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2020 без обмеження її максимальним розміром, виходячи із основного розміру пенсії 90% грошового забезпечення, з урахуванням вже виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, , адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА