Справа № 520/28298/24
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 р. № 520/28298/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасечнік О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Харківського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач 2), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач 3), у якій позивачка просить суд:

1. визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Хмельницькій області () від 23.09.2024 № 38, яким відмовлено в нарахуванні (перерахунку) пенсії із застосування показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки, відповідно до Закону України «По загальнообов`язкове пенсійне страхування»;

2. визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Чернівецькій області () від 28.05.2024 № 38, яким відмовлено в нарахуванні (перерахунку) пенсії із застосування показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки, відповідно до Закону України «По загальнообов`язкове пенсійне страхування»;

3. визнати протиправними дії Головного управління ПФУ в Харківській області () щодо нарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , пенсії за віком, із застосування показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, та незастосування показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки, відповідно до Закону України «По загальнообов`язкове пенсійне страхування»;

4. зобов`язати Головного управління ПФУ в Харківській області () здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , з 10.04.2024 нарахування та виплату пенсії за віком застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки, відповідно до Закону України «По загальнообов`язкове пенсійне страхування»;

5. судові витрати покласти на відповідача.

Позовна заява подана представником позивачки адвокатом Овчаренком О.О., який діє на підставі ордеру серії АН №1521987 від 09.10.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.09.2017 позивачці було призначено пенсію за вислугу років на підставі пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". 09 квітня 2024 року досягла загального пенсійного віку та 10 квітня 2024 року звернулася до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про призначення їй пенсії за віком. Проте, пенсію нараховано виходячи з показника середньої заробітної плати в Україні за період з 2014-2016 роки. Відтак, позивачка звернулася до пенсійного органу із заявами, однак рішеннями ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 28.05.2024 та ГУПФУ в Хмельницькій області від 23.09.2024 відмовлено в нарахуванні пенсії за віком, виходячи з показника середньої заробітної плати по Україні за період з 2021 по 2023 роки. Позивачка вважає такі дії та рішення протиправними, та такими, що підлягають скасуванню, оскільки порушують її право на належне пенсійне забезпечення.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи та документів, що надійшли до суду.

24.10.2024 до суду надійшов відзив представника відповідача-1 на позовну заяву, у якому Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не погоджується з позовними вимогами, вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню. Так, зазначає, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон) та Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до особистої заяви № 376 від 10.04.2024 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , а саме переведено на пенсію за віком, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. 21.05.2024 позивачка зверталася із заявою № 521 щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №38 від 28.05.2024 відмовлено в перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки. 17.09.2024 позивачка зверталася із заявою № 884 щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки. Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №38 від 23.09.2024 відмовлено в перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки. Разом з тим, вказує, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. У спірних правовідносинах ОСОБА_1 первинне право на довічне призначення пенсії вже використала. Отже, враховуючи те, що позивачка скористалася правом виходу на пенсію і таке право не втрачала при переведенні на інший вид пенсії, правовідносини носять тривалий характер, тобто не припиняються, а тому при зверненні позивача із заявою від 10.04.2024 відбулося переведення з одного виду пенсії на інший. З урахуванням викладеного, у спірних правовідносинах відповідачами не порушено прав позивачки, а позивачкою не доведено.

Враховуючи зазначене вище, при проведенні перерахунку пенсії перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відсутні підстави застосовувати середню заробітну плату (дохід), визначену частиною другою статті 40 цього Закону. Крім того, зазначає, що згідно із пенсійним законодавством України прийняття рішень про поновлення виплати пенсії, про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії та визначення її розміру відноситься виключно до компетенції Пенсійного фонду.

Відповідач-2 у наданому до суду відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечує, просить відмовити у його задоволенні. Так, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.05.2024 про перерахунок пенсії 28.05.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, за принципом екстериторіальності, прийнято рішення №38 про відмову в перерахунку пенсії, оскільки застосування середньомісячного заробітку за 2021-2023 роки відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058 нормами чинного законодавства не передбачено. Згідно матеріалів електронної пенсійної справи встановлено, що ОСОБА_1 з 10.04.2024 була переведена з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону. При цьому, перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 ст.45 Закону здійснюється із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні та розраховується за формулою, наведеною в ч. 2 ст. 40 Закону. При такому перерахунку зазначений показник середньої заробітної плати залишається незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії. Пенсія обчислена та виплачується у відповідності до норм чинного законодавства України. Підстави для проведення перерахунку пенсії наразі відсутні. Таким чином, вважає, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивачки, Головним управлінням проведено перерахунок та виплату пенсії позивачці згідно вимог чинного законодавства.

Від відповідача 3 відзив на позов не надходив.

У наданій до суду відповіді на відзив представник позивачки підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити в повному обсязі.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 14.10.2024 суд відкрив провадження у справі, призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та з 01.09.2017 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, що підтверджується протоколами про призначення пенсії позивачки, наявними в матеріалах справи (протокол 405 від 07.09.2017, протокол перерахунку за рішенням 38 від 12.12.2017).

10.04.2024 позивачка звернулася до Пенсійного фонду України із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком.

Позивачці було призначено пенсію за віком з 10.04.2024 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що вбачається з відповідного протоколу перерахунку пенсії позивачки за рішенням пенсійного органу 38 від 18.04.2024 (а.с 19).

Після чого, 21.05.2024 позивачка зверталася із заявою до Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахунку їй пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки.

За принципом екстериторіальності вказана вище заява була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

За результатом розгляду заяви, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за № 38 від 28.05.2024 відмовлено, оскільки застосування середньомісячного заробітку за 2021-2023 роки, відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону №1058 нормами чинного законодавства не передбачено (а.с. 20).

Крім того, 17.09.2024 позивачка зверталася із заявою до пенсійного органу щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за № 38 від 23.09.2024 відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки чинним законодавством не передбачено застосування показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком (а.с. 21).

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями, позивачка звернулася до суду із даним позовом.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Статтею 1 Закону №1058-IV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У свою чергу, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Предметом спору у даній адміністративній справі є встановлення правомірності відмови пенсійного органу у застосуванні показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передували року звернення за призначенням нового виду пенсії за віком, відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Матеріалами справи підтверджується, що позивачці вперше призначена пенсія за вислугу років з 01.09.2017 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, що підтверджується протоколами, наявними в матеріалах справи (протокол 405 від 07.09.2017, протокол перерахунку за рішенням 38 від 12.12.2017), та підтверджується відповідачем 1. 10.04.2024 позивачці пенсія за віком була призначена на підставі положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що вбачається з відповідного протоколу перерахунку пенсії позивачки за рішенням пенсійного органу 38 від 18.04.2024.

Суд зазначає, що Верховний Суд у подібних правовідносинах неодноразово висловлював правову позицію щодо того, що у випадку, якщо особа, яка вже отримує пенсію за одним законом, виявила бажання отримувати пенсію, право на яку визначене іншим законом, то має місце саме призначення пенсії, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №127/7522/17, від 18 серпня 2020 року у справі №263/6611/17.

Таким чином, на переконання суду, у даному випадку має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком.

Також, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постановах від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а, від 14 лютого 2018 року по справі №465/5246/17, від 23 жовтня 2018 у справі № 334/2653/17, від 13 грудня 2018 у справі №185/860/17, від 06 лютого 2019 року у справі №333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058-IV.

За офіційною інформацією з сайту Пенсійного фонду України середня заробітна плата за 2021 рік - 12993,56 грн, за 2022 рік - 13 376,21 грн, за 2023 рік - 14 308,46 грн.

Для призначення нових пенсій у 2024 році застосовується показник середньої заробітної плати по Україні за три попередні роки, тобто за 2021-2023 роки.

Так, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області при останньому переведенні позивачки з пенсії за вислугу років на пенсію за віком мало застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення позивачки за призначенням пенсії, тобто за 2021-2023 роки.

Отже, є обґрунтованими доводи позивачки щодо протиправності відмови пенсійного органу застосувати під час обчислення її пенсії показник середньої заробітної плати по Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2021-2023 роки.

Відтак, з огляду на викладене вище, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ПФУ в Чернівецькій області № 38 від 28.05.2024 та Головного управління ПФУ в Хмельницькій області №38 від 23.09.2024.

Водночас, враховуючи встановлення судом під час розгляду справи обставин порушення прав позивачки, суд вважає, що належним способом захисту прав останньої є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 10.04.2024 перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року зверненню за призначенням пенсії, тобто за 2021-2023 роки, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (параграф 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки жодного правового значення для правильного вирішення справи не мають.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

VIІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 09.10.2024 № 0.0..1 підтверджується сплата позивачкою судового збору у розмірі 968,97 грн. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору у розмірі 968,96 грн підлягають стягненню на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 38 від 28.05.2024, яким відмовлено ОСОБА_1 в нарахуванні (перерахунку) пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки, відповідно до Закону України «По загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 38 від 23.09.2024, яким відмовлено ОСОБА_1 в нарахуванні (перерахунку) пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки, відповідно до Закону України «По загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, та незастосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки, відповідно до Закону України «По загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 з 10.04.2024 нарахування та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 322 (триста двадцять дві) грн 99 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 322 (триста двадцять дві) грн 99 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 322 (триста двадцять дві) грн 99 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, місцезнаходження: майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов.2,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022, .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області місцезнаходження: пл. Центральна, 3,м. Чернівці,Чернівецький р-н, Чернівецька обл.,58002, .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області місцезнаходження: вул. Гната Чекірди, буд. 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013, .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 14.11.2024.

Суддя О.В. Пасечнік