Справа № 420/8567/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8567/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у призначенні та виплаті одноразової допомоги сім`ї загиблого ОСОБА_1 відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", що дорівнює 40 розмірам мінімальної заробітної плати для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку із смертю чоловіка;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити та виплатити ОСОБА_1 страхову виплату відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у вигляді одноразової допомоги сім`ї потерпілого у сумі, що дорівнює 40 розмірам мінімальної заробітної плати для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку зі смертю чоловіка.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 , який працював інспектором-спеціалістом з громадського порядку у КП «Муніципальна варта» Херсонської міської ради, 15.08.2023 р. загинув під час виконання трудових (посадових) обов`язків в робочий час. Даний факт підтверджується актовим записом про смерть №1466, складеним 17.08.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), а також Актом спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 14.08.2023 о 01 год. 30 хв. на КП «Муніципальна варта» Херсонської міської ради, затвердженим 05.09.2023 року начальником Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

Як зазначає позивач, у зв`язку з викладеним та на підставі п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявою про призначення страхової виплати, у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві, його сім`ї.

Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 05.12.2023 року позивачу було відмолено в призначенні одноразової допомоги, яка виплачується сім`ї померлого, оскільки наявними документами не підтверджено факт проживання однією сім`єю та ведення побуту з померлим ОСОБА_2 , та не підтверджений факт, що позивач є єдиним членом сім`ї ОСОБА_2 .

Ухвалою від 25.03.2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

11.04.2024 року від представника ГУ ПФУ в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи про відсутність підстав для призначення та виплати ОСОБА_1 страхової виплати відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у вигляді одноразової допомоги сім`ї потерпілого у сумі, що дорівнює 40 розмірам мінімальної заробітної плати для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку зі смертю чоловіка, оскільки не підтверджено факт проживання однією сім`єю та ведення побуту з померлим ОСОБА_2 , та не підтверджений факт, що позивач є єдиним членом сім`ї ОСОБА_2 .

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено та не заперечується сторонами у заявах по суті справи, що позивач - ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується наявним у матеріалах справи Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 21.01.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні (а.с. 9).

Згідно Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 17.08.2023 року складено актовий запис про смерть №1466 (а.с. 12).

05.09.2023 року Комісією, утвореною наказом Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 16.08.2023 року №365/ПД, було складено Акт спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався 14.08.2023 р. близько 01 год. 30 хв. в КП «Муніципальна варта» Херсонської міської ради. Даний Акт затверджений 05.09.2023 року начальником Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (а.с. 13-18).

Згідно висновків Акту розслідування нещасного випадку, зі смертельним наслідком що стався 14.08.2023 р. близько 01 год. 30 хв. з інспектором-спеціалістом з громадського порядку КП «Муніципальна варта» ХМР ОСОБА_2 , встановлено, що нещасний випадок стався під час виконання трудових (посадових) обов`язків в робочий час. На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, підпункту другого пункту 52 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 337, до переліку подій, що призвели до нещасних випадків на виробництві як оголошена та неоголошена війна, вважати нещасний випадок, що стався з інспектором-спеціалістом з громадського порядку КП «Муніципальна варта» ХМР ОСОБА_2 , пов`язаним з виробництвом, скласти по ньому акт за формою Н-1/П та взяти нещасний випадок на облік КП «Муніципальна варта» ХМР.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачується одноразова допомога у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

ОСОБА_1 (вдова ОСОБА_2 ) звернулася до відповідача з заявою про призначення страхової виплати, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у вигляді одноразової допомоги сім`ї потерпілого у сумі, що дорівнює 40 розмірам мінімальної заробітної плати для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку зі смертю чоловіка.

Відділом призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області розглянуто заяву ОСОБА_1 , про призначення страхової виплати у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання трудових обов`язків в період роботи в КП "Муніципальна варта" Херсонської міської ради, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та прийнято Рішення від 05.12.2023 року, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначені одноразової допомоги, передбаченої пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону, у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, яка виплачується сім`ї померлого, оскільки наявними документами не підтверджено факт проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту з померлим гр. ОСОБА_2 , та не підтверджений факт, що гр. ОСОБА_1 є єдиним членом сім`ї померлого гр. ОСОБА_2 (а.с. 20-21).

Відмова мотивована тим, що згідно статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У рішенні зазначено наступне. На день смерті ОСОБА_2 він мав зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Дружина померлого ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Право на одноразову виплату на сім`ю відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону у гр. ОСОБА_1 немає, оскільки реєстрація місць проживання позивача та її померлого чоловіка не співпадають, відсутні підтверджуючі документи про проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту з померлим.

Не погоджуючись із вказаним рішенням про відмову призначення страхової виплати, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про охорону праці".

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Стаття 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає документи для розгляду справ про страхові виплати.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону, для призначення страхових виплат потерпілий або особи, які мають право на такі виплати у разі смерті потерпілого, подають до уповноваженого органу управління в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг або веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву про призначення виплати (особисто або через уповноваженого представника) за формою, затвердженою правлінням Пенсійного фонду України.

За малолітніх або неповнолітніх осіб заяву подає один із батьків або інший законний представник.

Заява може бути подана до Пенсійного фонду України у формі паперового документа.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону, територіальні органи уповноваженого органу управління приймають рішення про призначення страхових виплат на підставі заяви та отриманих шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ, організацій:

1) акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами;

2) даних про встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності;

3) даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи, яка має право на виплати, та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть потерпілого та інших актів цивільного стану, необхідних для призначення страхових виплат;

4) даних реєстру застрахованих осіб та реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про працевлаштування, нараховану заробітну плату (дохід) і сплату страхових внесків та інших даних, необхідних для призначення виплат;

5) наявних даних Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання;

6) даних органів реєстрації про реєстрацію місця проживання;

7) даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти про навчання;

8) даних Державного реєстру боржників про виплату аліментів;

9) даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо статусу внутрішньо переміщеної особи;

10) даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ч. 3 ст. 37 Закону, потерпілий або особи, які мають право на страхові виплати, у разі відсутності необхідної інформації в державних реєстрах і базах даних мають право надати додаткові документи, необхідні для призначення страхових виплат.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», розгляд справи про страхові виплати здійснюється таким чином:

Територіальні органи уповноваженого органу управління розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи і приймають відповідні рішення протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформлюється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та строки їх здійснення або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Територіальні органи уповноваженого органу управління можуть затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», уповноважений орган управління відмовляє у здійсненні страхових виплат і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо:

1) потерпілий вчиняв дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання рекомендацій лікаря), що сприяли настанню страхового випадку;

2) роботодавець, інші органи, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілий надали уповноваженому органу управління завідомо неправдиві відомості про страховий випадок;

3) застрахована особа вчинила умисне кримінальне правопорушення, що призвело до настання страхового випадку.

Уповноважений орган управління відмовляє у здійсненні страхових виплат і наданні соціальних послуг застрахованій особі, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов`язаним з виробництвом.

Як встановлено судом, оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Херсонській області про відмову позивачу у призначенні страхової виплати, у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві, його сім`ї, мотивоване тим, що відсутні дані про проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту померлим гр. ОСОБА_2 з ОСОБА_1 (відсутні підтверджуючі документи, що гр. ОСОБА_1 є єдиним членом сім`ї померлого гр. ОСОБА_2 ).

Суд відхиляє наведені доводи відповідача, враховуючи наступне.

Як вже було зазначено, за приписами ч. 1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» територіальні органи уповноваженого органу управління приймають рішення про призначення страхових виплат на підставі заяви та отриманих шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ, організацій.

Так, у розпорядженні уповноваженого органу наявні дані, зокрема, Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи, яка має право на виплати, та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть потерпілого та інших актів цивільного стану, необхідних для призначення страхових виплат; Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання; дані органів реєстрації про реєстрацію місця проживання.

Таким чином, посилання відповідача на те, що відсутні дані про створення або не створення сім`ї померлим та про наявність або відсутність у гр. ОСОБА_2 інших членів сім`ї є необґрунтованими. Ці дані мав встановити сам відповідача.

Щодо проживання однією сім`єю та ведення спільного побуту гр. ОСОБА_2 з гр. ОСОБА_1 суд зазначає, що матеріалами справи, зокрема, Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 21.01.2011 року, підтверджується факт родинних відносин ОСОБА_2 з гр. ОСОБА_1 (а.с.9).

Позивачем надано до суду акт, згідно якого позивач фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав та був зареєстрований померлий ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Що стосується доводів відповідача про відсутність підтверджуючих документів, що гр. ОСОБА_1 є єдиним членом сім`ї померлого гр. ОСОБА_2 , суд зазначає, що доведення цього факту не вимагається пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві для отримання одноразової допомоги його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Ця норма передбачає у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплату одноразової допомоги його сім`ї без прив`язки щодо кількості членів сімї та ступені їх спорідненості, тощо.

За таких обставин суд відхиляє посилання відповідача на те, що позивач не має права на одноразову виплату на сім`ю, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у зв`язку зі смертю його сина внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

На підстав викладеного суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову в призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що відмова позивачу у призначенні та виплаті спірної допомоги оформлена рішенням відповідача від 05.12.2023 року, з метою ефективного захисту порушених прав позивача слід вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати зазначене рішення.

Беручи до уваги, що за встановлених судом обставин позивач має право на одноразову допомогу сім`ї потерпілого у сумі, що дорівнює 40 розмірам мінімальної заробітної плати, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку зі смертю чоловіка, дискреція відповідача у питанні призначення вказаної допомоги відсутня, а тому слід зобов`язати відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 страхову виплату відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у вигляді одноразової допомоги сім`ї потерпілого у сумі, що дорівнює 40 розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку зі смертю чоловіка.

При цьому суд враховує при формулюванні вимог, які задовольняються судом, що розмір вказаної допомоги чітко визначено законом (40 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату) безвідносно до працездатності чи непрацездатності осіб. Зазначене не впливає на повне задоволення вимог позивача.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_3 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (адреса: вул. Валентини Крицак, буд. 6, м. Херсон, 73036, ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 05.12.2023 року про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 про призначення страхової виплати у зв`язку зі смертю годувальника, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової допомоги, передбаченої пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", у сумі, що дорівнює 40 розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити та виплатити ОСОБА_1 страхову виплату відповідно до пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у вигляді одноразової допомоги сім`ї потерпілого у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку зі смертю чоловіка - ОСОБА_2 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів