Справа № 520/20104/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 р. № 520/20104/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд.46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути до бюджету України з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), суму податкового боргу в загальному розмірі 101 878,30 гривень.

В обґрунтування позову зазначено, що за відповідачем обліковується податковий борг в загальному розмірі 101 878,30 гривень, який в добровільному порядку сплачено не було, а отже вказана сума підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 22.07.2024 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 05.08.2024 року надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, яке суттєво вплинуло на економіку, призвело зокрема до скрутного матеріального становища відповідача, у зв`язку з чим останній не має змоги погасили вказану заборгованість одним платежем.

Крім того, в обґрунтування відзиву зазначено, що відповідачем в добровільному порядку було сплачено частину податкового боргу, що підтверджується платіжною інструкцією №149 від 25.07.2024р. щодо сплати 7990,41 грн. та платіжною інструкцією №150 від 25.07.2024р. щодо сплати 3887,89грн.

12.11.2024 року до суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в якій зазначає, що відповідачем 25.07.2024 та 31.07.2024 здійснено часткову сплату податкового боргу у сумі 11 878,30 грн та 10 000,00 грн відповідно, у тому числі: - 3 887,89 грн та 10 000,00 грн на сплату податкового боргу по податку на доходи з фізичних осіб; - 7 990,41 грн - на сплату податкового боргу по військовому збору. Таким чином, станом на 12.11.2024 залишок суми податкового боргу відповідача, що підлягає стягненню складає 80 000,00 грн, в тому числі: Податок на доходи фiзичних осiб, що сплачується фiзичними особами за результатами рiчного декларування (ККДБ 11010500) у сумі 80 000,00 грн, з них: - 27 696,99 грн по податковій декларацiї про майновий стан i доходи за 2022 рік N вiд 13.02.2023; - 52303,01 грн по податковій декларацiї про майновий стан i доходи за 2023 рік N вiд 06.02.2024.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що відповідач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , внесена до Державного реєстру фізичних осіб України за реєстраційним номером облікової картки НОМЕР_1 , зареєстрована 20.07.2017 року як суб`єкт підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В позовній заяві позивачем зазначено, що станом на дату подання позову за ФОП ОСОБА_1 обліковується податковий борг, який підлягає стягненню на загальну суму 101 878,30 гривень.

Податковий борг виник у зв`язку з несплатою податкових зобов`язань, визначених платником податків самостійно, а саме по податкам:

Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (ККДБ 11010500) у сумі 93887,89 грн., з них:

- 41584,88 грн. по податковій декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік N від 13.02.2023 (задекларовано - 43581,95 грн., часткова сплата - 1997,07 грн., граничний термін сплати - 11.05.2023);

- 52303,01 грн. по податковій декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік N від 06.02.2024 (граничний термін сплати - 10.05.2024).

Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (ККДБ 11011001) у сумі 7990,41 грн., з них - 3631,83 грн. по податковій декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік N від 13.02.2023; - 4358,58 грн. по податковій декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік N від 06.02.2024.

У зв`язку з добровільною несплатою відповідачем вказаної суми боргу, позивачем було сформовано та надіслано на адресу відповідача податкову вимогу від 26.09.2023 № 0-2040, яка вважається врученою.

Однак, вказану суму податкового боргу відповідачем сплачено не було, що стало підставою для звернення позивача з зазначеним позовом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, права та обов`язки платників податків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПКУ платники податків зобов`язані сплачувати податки і збори в строки та в розмірах, встановленим цим Кодексом та законами з питань митної справи, що повністю узгоджується з приписами ст. 19 Конституції України щодо обов`язку кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Не сплачені платником податків, у встановлений ПК України строк, суми узгоджених грошових зобов`язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) визнаються податковим боргом (п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

За приписами п. п. 19-1.1.22 п. 19-1 ст. 19-1 ПК України погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюють контролюючі органи.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПКУ для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених ПК України.

При цьому, відповідно п. 56.11 ст. 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Окрім цього, за змістом п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань у випадку, коли дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно зі ст. 58 ПК України контролюючі органи реалізують такі повноваження шляхом надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення. Строки сплати сум податкового зобов`язання встановлені ст. 57 ПК України та складають 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - за днем узгодження.

Приписи п. 87.11 ст. 87 ПК України визначають, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податків-фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішення суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Судом з матеріалів справи встановлено, що відповідачем 25.07.2024 та 31.07.2024 здійснено часткову сплату податкового боргу у сумі 11 878,30 грн та 10 000,00 грн відповідно, у тому числі: - 3 887,89 грн. та 10 000,00 грн. на сплату податкового боргу по податку на доходи з фізичних осіб; - 7 990,41 грн. - на сплату податкового боргу по військовому збору.

Таким чином, станом на 12.11.2024 залишок суми податкового боргу відповідача, що підлягає стягненню складає 80 000,00 грн., в тому числі: Податок на доходи фiзичних осiб, що сплачується фiзичними особами за результатами рiчного декларування (ККДБ 11010500) у сумі 80 000,00 грн., з них:

- 27 696,99 грн. по податковій декларацiї про майновий стан i доходи за 2022 рік N вiд 13.02.2023; - 52303,01 грн. по податковій декларацiї про майновий стан i доходи за 2023 рік N вiд 06.02.2024, що підтверджується матеріалами спарави.

З огляду на вищевикладене та враховуючи часткову сплату відповідачем податкового боргу у розмірі 21878,30 грн., що не заперечується позивачем по справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими в частині стягнення з відповідача суми податкового боргу в загальному розмірі 80 000,00 гривень.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд.46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Державного бюджету України суму податкового боргу в загальному розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.