Справа № 440/6601/24
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/6601/24
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2024 року ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі по тексту - відповідач2), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі по тексту - відповідач1), відповідно до якої просить:

визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавської області під час складання акту перевірки від 12.04.2024 №1600-0902-1/2808/1151;

скасувати акт перевірки від 12.04.2024 №1600-0902-1/2808/1151;

визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській обл. під час прийняття рішення про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах від 15.05.2024 №26;

скасувати рішення від 15.05.2024 №26 про відмову в призначені пенсії позивачу;

зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській обл. повторно розглянути заяву позивача від 08.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах к свинарки і доярки та призначити зазначену пенсію позивачу з 08 травня 2024 року.

Звернення до суду мотивовано тим, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а відтак періоди роботи у трудовій книжці та робота в колгоспі має бути зарахована до стажу, оскільки цей період підтверджений записами у трудовій книжці позивача.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Відповідач1 позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 57-62/ зазначив, що проведено перевірку з питань обґрунтованості видачі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 15.01.2024 №7, наданою ТОВ «Агрофірма» ім. Довженка» для призначення пенсії ОСОБА_1 , за період роботи з 08.05.1990 по 03.11.2003, з 04.11.2003 по 25.03.2006, з 17.03.2009 по 11.09.2015, з 18.04.2016 по 0.05.2016, 06.05.2016 по 07.03.2023, 07.06.2023 по 28.12.2023 на посадах свинарка, доярка, оператор машинного доїння, за результатами якої складено акт перевірки від 12.04.2024 №1600-0802- 1/2808(1151). В акті перевірки від 12.04.2024 №1600-0802-1/2808(1151) зазначено, що в ході перевірки перевірено всі наявні первинні документи та підтверджено підписами керівника підприємства та відповідальної особи, що первинні документи, використані при проведенні перевірки, достовірні, надані в повному обсязі. Акт перевірки від 12.04.2024 №1600-0802-1/2808(1151) не має виправлень, неточностей, має всі необхідні підписи, засвідчений печаткою підприємства, яке видало довідку від 15.01.2024 №7, а відтак відомості, що внесені до цього акту є достовірними і сумнівів не викликають. Управління зауважує, що Позивач не надав правового обґрунтування в яких саме діях, на його думку, полягають порушення, допущені Управлінням при складанні цього акту. 08 травня 2024 року Позивач, повторно, звернулась до Управління із заявою про призначення пенсії за віком згідно п.5 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву Позивача. Виходячи з викладеного просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач2 позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 98-103/ зазначив, що страховий стаж з урахуванням інформації в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача становить 35 років 03 місяці 11 днів. Пільговий стаж позивача ОСОБА_1 роботи дояркою не підтверджено. Що стосується пільгового періоду роботи свинаркою (дояркою) позивача ОСОБА_1 не зараховано періоди, відображені у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів від 15.01.2024 № 7, оскільки довідка не містить відомостей про виконання встановлених норм обслуговування, що не відповідає додатку 5 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. А відповідно акту перевірки обґрунтованості видачі довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 12.04.2024 № 1600-0902-1/2808/1151, документально не підтверджено виконання норм обслуговування заявницею.

Згідно з частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (надалі також КАС України) у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

З урахуванням наведеної норми процесуального закону, подана позивачем відповідь на відзив не є заявою по суті справи /а.с. 94-96/.

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено 08.05.2024 року ОСОБА_1 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком /а.с. 64-67/.

Рішенням про відмову у призначенні пенсії Відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.05.2024 № 26, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та необхідного пільгового стажу роботи, передбаченого п.2 п.п.5 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» /а.с. 11/.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач оскаржила його до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

З 01.01.2004 таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV), який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, оскільки і Закон №1058-IV і Закон України "Про пенсійне забезпечення" регулюють одні і ті ж правовідносини, то пріоритет у застосуванні, за загальним правилом, мають норми Закону №1058-IV як спеціального акта права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України Про пенсійне забезпечення" підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання приписами Закону №1058-IV.

Відповідно до ст. 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Приписами статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, зокрема, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема,: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Частинами першою та третьою статті 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно зі статтею 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 114 цього ж Закону, жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті, а саме 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310, та чинних на час розгляду справи (надалі по тексту також - Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Також слід відмітити про встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ "членство в колгоспі", де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV "відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Суд наголошує, що відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15 травня 2024 року № 26 зазначено, що страховий стаж з урахуванням інформації в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача становить 35 років 03 місяці 11 днів. Підтверджений пільговий стаж роботи дояркою відсутній. До пільгового періоду роботи свинаркою (дояркою) не зараховано періоди, відображені у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів від 15.01.2024 № 7, оскільки довідка не містить відомостей про виконання встановлених норм обслуговування, що не відповідає додатку 5 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. А відповідно акту перевірки обґрунтованості видачі довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 12.04.2024 № 1600-0902-1/2808/1151, документально не підтверджено виконання норм обслуговування заявницею /а.с.11/.

Надаючи оцінку твердженню органу пенсійного фонду, суд зазначає наступне.

На виконання пункту 5 та 6 Порядку ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310 роботодавцем (колгоспом) вівся розділ V трудової книжки колгоспника, який називався трудова участь у громадському господарстві, в якому зазначалися відомості встановлених у колгоспі річних мінімумів трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Відповідно до змісту трудової книжки колгоспника позивача серії НОМЕР_1 /а.с. 20-23/ встановлено, що позивач:

30.01.1987 - прийнята в члени колгоспу ім. Щорса;

08.05.1990 - переведена свинаркою;

08.02.1997 - припинено діяльність колективного с/г п-ва ім. Щорса і створено СМС "Орданівка" шляхом добровільного об`єднання земельних і майнових паїв селян утворених;

29.01.2000 - вибула із членів СМС "Орданівка" у зв`язку з його реорганізацією в товариство з обмеженою відповідальністю "Орданівка";

29.01.2000 - дія трудового договору продовжена;

04.11.2003 - переведена дояркою;

01.05.2009 - переведена у виробничий підрозділ АФ "Орданівка" ТОВ "АФ ім. Довженка" дояркою у зв`язку з приєднанням до ТОВ "АФ ім. Довженка" згідно ст.36 п.5 КЗпП України;

01.04.2011 - назву професії доярка змінено на оператор машинного доїння;

11.09.2015 - звільнена з роботи за згодою обох сторін;

18.04.2016 - прийнята на оплачувані роботи тимчасового характеру оператором машинного доїння;

04.05.2016 - звільнена з роботи у зв`язку із закінченням дії договору;

06.05.2016 - прийнята на роботу оператором машинного доїння ВП АФ "Орданівка";

01.08.2019 - переведена у ВП АФ "Гоголеве" ТОВ "АФ ім. Довженка" оператором машинного доїння на МТФ №1 с. Орданівка шляхом об`єднання виробничих підрозділів;

07.03.2023 - звільнена з роботи за власним бажанням;

07.06.2023 - прийнята на роботу оператором машинного доїння у ВП АФ "Гоголеве" ТОВ "АФ ім. Довженка";

28.12.2023 - звільнена з роботи у зв`язку із скороченням штату.

Також, у розділі V трудова участь у громадському господарстві трудової книжки колгоспника позивача серії НОМЕР_1 /а.с. 20-23/ містяться відомості, згідно з якими:

1990 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 266;

1991 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 301;

1992 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 263;

1993 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 240, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 295;

1994 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 230, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 273;

1995 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 210, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 290;

1996 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 210, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 293;

1997 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - "210", виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 279;

1998 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 180, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 260;

1999 рік: прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві - 180, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві позивача - 217.

Подальші записи не містять відомостей про дотримання таких вимог.

Враховуючи те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, та трудова книжка колгоспника позивача містить інформацію про встановлений мінімум його трудової участі та фактично відпрацьований позивачем час в колгоспі за спірні періоди, суд дійшов висновку про те, що відсутність довідки про встановлений мінімум та фактично відпрацьований час в колгоспі не може бути законною підставою для відмови позивачу у зарахуванні періодів роботи з 08.05.1990 (дати переведення на роботу свинаркою) по 31.12.1999 (останні внесені у трудову книжку відомості про встановлений мінімум її трудової участі та фактично відпрацьований позивачем час в колгоспі) у її страховий стаж.

При цьому, відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ТОВ "Агрофірма "ім. Довженка" від 15.01.2024 №7 зазначено, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день в колгоспі ім. Щорса Диканського району Полтавської області, з подальшою реорганізацією, в КСП ім. Щорса Диканського району Полтавської області, в СПС «Орданівка Диканського району Полтавської області, в СТОВ «Орданівка» Диканського району Полтавської області, в ЗП АФ «Орданівка ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» Диканського району Полтавської області, в ВП АФ Гоголево» ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» Шишацького району Полтавської області і за період:

з 08.05.1990 по 03.11.2003,

з 04.11.2003 (наказ №61 від 04.11.2003 р.) по 25.03.2006 (наказ №39 від 30.03.2006)

з 17.03.2009 (книга розрахунків по оплаті праці) по 11.09.2015 р. (наказ №168к від 11.09.2015)

з 18.04.2016 (наказ №83-к від 16.04.2016 р.) по 04.05.2016 (наказ №89-к від 04.05.2016)

з 06.05.2016 (наказ №90-к від 05.05.2016 р.) по 07.03.2023 (наказ №210/к/тр від 07.03.2023)

з 07.06.2023 (наказ №520/к/тр від 06.06.2023) по 28.12.2023 (наказ №1133/к/тр від 27.12.2023)

виконувала встановлені норми обслуговування тварин на протязі календарного року в тваринництві з професією свинарка, доярка, оператор машинного доїння, що передбачена Списком ____ розділ___підрозділ__ код КП__підстава Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058 розд. XIV-І ст. 114 4.2 п.5 і за період з 08.05.1990 по 03.11.2003, з 04.11.2003 по 25.03.2006 17.03.2009 по 11.09.2015, 18.04.2016 по 04.05.2016 06.05.2016 по 07.03.2023, 07.06.2023 по 28.12.2023 29 років 9 місяців 18 днів /а.с. 12/.

В архівній довідці Комунальної установи "Трудовий архів Диканської селищної ради від 24.11.2023 № 01-12/189 /а.с. 14/ зазначено, що в книзі обліку трудового стажу і заробітку та в книгах по нарахуванню заробітної плати членів колгоспу ім.Щорса з подальшою реорганізацією в колективне сільськогосподарське підприємство ім.Щорса, селянську пайову спілку «Орданівка», сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Орданівка» Диканського району Полтавської області значиться ОСОБА_1 і її дані про займану посаду та кількість відпрацьованих людино-днів за 1987-2007 роки становлять, крім вже зазначених у трудовій книжці позивача, зокрема:

2000 рік - за посадою свинарки - відпрацьовано людино-днів - 272;

2001 рік - за посадою свинарки - відпрацьовано людино-днів - 239;

2002 рік - за посадою свинарки - відпрацьовано людино-днів - 295;

2003 рік - за посадою свинарки, з листопада доярки - відпрацьовано людино-днів - 270;

2004 рік - за посадою доярки - відпрацьовано людино-днів - 274;

2005 рік - за посадою доярки - відпрацьовано людино-днів - 254; 30 (з приміткою про дні відпустки);

2006 рік - за посадою доярки - відпрацьовано людино-днів - 118 (з приміткою про дні за лікарняними).

В акті перевірки обґрунтованості видачі довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 12.04.2024 № 1600-0902-1/2808/1151 відповідачем1, окрім наведено вище, зазначено:

"згідно з наказом від 30.03.2006 року № 39 п.1.2 " ОСОБА_1 ... надати оплачувану відпустку по догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку з 25.03.2006р. по 16.03.2009р.";

"В «Розрахунок розцінки на оплату праці працівників тваринницьких ферм» на 2009 рік зазначено «Розцінки для оплати праці операторів машинного доїння корів» де вказано «норма обслуговування корів дійного сдада -50 голів».

В «Розрахунок розцінки на оплату праці працівників тваринницьких ферм» на 2010 рік зазначено «Розцінки для оплати праці операторів машинного доїння корів» де вказано «норма обслуговування корів дійного сдада -50 голів».

В «Розрахунок розцінки на оплату праці працівників тваринницьких ферм» на 2013 рік зазначено «Розцінки для оплати праці операторів машинного доїння корів» де вказано «норма обслуговування корів дійного сдада -60 голів».

В «Розрахунок розцінки на оплату праці працівників тваринницьких ферм» на 2016 рік зазначено «Розцінки для оплати праці операторів машинного доїння корів» де вказано «норма обслуговування корів дійного сдада -100 голів»." /а.с. 40-42/.

Відповідно до твердження відповідачів, що актом перевірки обґрунтованості видачі довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 12.04.2024 № 1600-0902-1/2808/1151 документально не підтверджено виконання норм обслуговування заявницею, судом оцінюється критично, оскільки такий акт перевірки обґрунтованості видачі довідки про підтвердження наявного трудового стажу від 12.04.2024 № 1600-0902-1/2808/115 не містить висновків про відсутність підтвердження виконання норм.

Також відповідачем2 не надано оцінку архівній довідці Комунальної установи "Трудовий архів Диканської селищної ради від 24.11.2023 № 01-12/189, якою доповнено відомості про відпрацьовані позивачем людино-дні та безпідставно не взято до уваги вказану інформацію.

Окремо суд наголошує, що згідно з частинами першою, третьою статті 179 Кодексу законів про працю України на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів - 70) календарних днів після пологів, починаючи з дня пологів.

За бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з виплатою за ці періоди допомоги відповідно до законодавства.

За змістом частини другої статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Таким чином, період перебування позивача у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, а також відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку зараховується до стажу роботи за спеціальністю.

Відтак, суд дійшов висновку, про безпідставне не зарахування Відповідачем2 періодів роботи свинаркою та дояркою позивачки з 08.05.1990 по 16.03.2009 (дата закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення неї трирічного віку).

Згідно приписів ч. 3 ст. 44 Закону N 1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно п. 3.3 Порядку N 22-1 орган, що призначає пенсію надає, зокрема, допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Суд зазначає, що відповідач наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування первинних документів щодо підтвердження виплаченої заробітної плати, проведення фактичних перевірок тощо.

Разом з тим, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі N 291/99/17.

Відтак, вказані посилання відповідачів є недостатніми для відмови у зарахуванні спірного стажу, оскільки трудова книжка позивача містить інформацію про трудовий стаж з відповідними записами про роботу позивача у колгоспі та в подальшому, а також містить посилання на відповідні накази, на підставі яких зроблено записи про прийняття позивача на роботу та звільнення з роботи.

За наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки спірним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 15.05.2024 № 26 безпідставно не зараховано жодні періоди, воно є протиправним та підлягає скасуванню.

Обираючи належний спосіб захисту порушених прав позивача суд враховує, що у силу статті 58 Закону №1058-IV Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати.

При цьому суд враховує, що у силу абзацу тринадцятого пункту 4.2 Порядку №22-1 (у редакції постанови Пенсійного фонду від 16.12.2020 №25-1) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Зважаючи на те, що ГУПФ України в Харківській області під час розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії належним чином не досліджено всю сукупність наданих позивачем документів, а для з`ясування питання про наявність підстав для призначення позивачу пенсії необхідним є обчислення пільгового стажу, що є прерогативою пенсійного органу, суд, керуючись приписами частини другої статті 9 КАС України, вважає за необхідне зобов`язати саме ГУПФ України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.05.2024 про призначення пенсії та прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнані судом протиправними, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Такий спосіб захисту прав позивача матиме наслідком дотримання судом основних принципів здійснення судочинства, не буде втручанням у дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду, оскільки судом під час розгляду справи не надавалася оцінка про наявність чи відсутність у позивача пільгового стажу, необхідного саме для призначення пенсії за віком.

Як наслідок, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській обл. повторно розглянути заяву позивача від 08.05.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Обраний судом у конкретному випадку спосіб захисту порушеного права позивача відповідає завданням адміністративного судочинства, вимогам справедливості й забезпечить ефективне поновлення позивача в правах.

Водночас, при вирішенні позовних вимог у частині зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити зазначену пенсію позивачу з 08 травня 2024 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Тобто, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відповідачем2 ще не здійснено розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.05.2024 про призначення пенсії та не прийнято вмотивоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, а відтак суд дійшов висновку про відмову у позові в частині вказаних позовних вимог, як передчасних.

У той же час, позовна заява містить вимогу: "визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавської області під час складання акту перевірки від 12.04.2024 №1600-0902-1/2808/1151; скасувати акт перевірки від 12.04.2024 №1600-0902-1/2808/1151; визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській обл. під час прийняття рішення про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах від 15.05.2024 №26", що є такими, що задоволенню не підлягають з огляду на те, що вчинення дій суб`єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб`єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб`єкту владних повноважень.

У свою чергу, акт перевірки обґрунтованості видачі довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії не є рішенням в розумінні вимог статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому належним способом захисту прав позивача є саме визнання протиправними і скасування рішень про відмову в підтвердженні стажу роботи та рішень про відмову в призначенні пенсії.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн /а.с. 13/.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд бере до уваги те, що спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача щодо перерахунку пенсії, відтак суд вважає за можливе на підставі частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України покласти на відповідача судові витрати позивача повністю.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача2 на позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, 3, м. Харків, 61022, ідентифікаційний код 14099344), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд.34, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправними дій, рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 15.05.2024 №62.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.05.2024 про призначення пенсії та прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, 3, м. Харків, 61022, ідентифікаційний код 14099344) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Суддя І.Г.Ясиновський