Справа № 580/5227/24
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року справа № 580/5227/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши правилами спрощеного письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом адвоката Ремші Д.С. від імені ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

24.05.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов адвоката Ремші Д.С. від імені ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду заяви від 19.12.2023 про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі абз.10 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як військовозобов`язаному, який зайнятий постійним доглядом за матір`ю, яка є інвалідом ІІ групи довічно;

зобов`язання відповідача повторно розглянути вказану вище заяву з урахуванням висновків суду;

стягнення на його користь з відповідача судового збору.

Обґрунтовуючи зазначили, що позивач перебуває на військовому обліку у відповідача та здійснює догляд за матір`ю, яка є інвалідом ІІ групи довічно. 19.12.2023 звернувся заявою до відповідача про надання йому відстрочки від призову під час мобілізації на підставі вказаної вище норми Закону. 04.01.2024 позивач отримав лист відповідача, в якому повідомив, що позивачу необхідно особисто звернутися за погодженням до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а потім надати заяву до місцевого органу виконавчої влади. Вважає, що відповідач допустив бездіяльність, яка суперечить нормам чинного законодавства.

Ознайомившись із матеріалами позову, виявлено недоліки позовної заяви, які перешкоджають відкриттю провадження у справі. У зв`язку з цим ухвалою від 29 травня 2024 року суд залишив її без руху. Ухвалою від 05 червня 2024 року суд відмовив повністю у задоволенні Заяви вх. від 31.05.2024 №27224/24 адвоката Ремші Д.С. від імені позивача про усунення недоліків позовної заяви та повернув його позовну заяву. Позивач її оскаржив у апеляційному порядку. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.08.2024 вказану ухвалу суду скасовано, а справу №580/5227/24 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Постанову мотивовано тим, що висновок суду першої інстанції про пропуск позивачем строку звернення до суду є помилковим, оскільки зміст заявлених позовних вимог свідчить про те, що спір виник з приводу оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо розгляду звернення. Тому для таких позовних вимог застосовується загальний 6-місячний строк звернення до суду.

Вказана справа передана для продовження розгляду судді Бабич А.М.

24 вересня 2024 року ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду та вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

11.10.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Обґрунтовуючи зазначив, що надав відповідь на заяву позивача листом, яким повідомив про необхідність обов`язку особистої явки для оформлення відстрочки з посиланням на норми відповідного законодавства. Стверджує, що на момент звернення позивача відповідач не надавав відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, а лише виконував прийняте рішення Черкаської районної військової адміністрації.

Усі подані документи суд долучив до матеріалів адміністративної справи.

Оскільки обґрунтовані заяви про розгляд справи з викликом сторін у судове засідання суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити в справі експертизу або викликати для допиту свідків, суд вирішив справу розглянути правилами спрощеного провадження без такого виклику (у письмовому провадженні) на підставі письмових доказів.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

07.12.2023 відповідач оформив позивачу повістку №203 про необхідність прибуття 11.12.2023 о 09год.00хв. за його адресою з паспортними та військово-обліковими документами. На ній вчинено запис про прибуття позивача 11.12.2023.

Позивач засобами поштового зв`язку направив відповідачу заяву від 19.12.2023, в якій повідомив, що його мати є інвалідом 2 групи, він є єдиним сином у сім`ї, чоловік матері помер, інших родичів, які могли б утримувати матір не має. Тому мати перебуває на його утриманні. Посилаючись на абз.10 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», просив надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. У заяві вказав перелік нотаріально посвідчених документів.

Листом від 29.12.2023 №12/12588 відповідач повідомив, шо заява позивача розглянута. Для отримання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією йому необхідно особисто з`явитись до нього з оригіналами документів за погодженням, а потім подати заяву місцевому органу виконавчої влади. Після розгляду заяви місцевим органом виконавчої влади територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виконує прийняті ним рішення (вноситься відповідний запис до військово-облікового документу та видається довідка про надання відстрочки від призову на військову службу).

Тому позивач звернувся до суду позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - ЗУ № 3543-XII).

Перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення згідно з ч.ч.7, 8 ст.23 ЗУ №3543-XII здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звертався до відповідача для отримання відмстрочки від призову 19.12.2023, суд для вирішення спірних правовідносин урахував нормативно-правові акти, чинні на дату виникнення спріних правовідносин.

Згідно з п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 (далі Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Відповідно до абз.9 п.11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Отже, чиненне на момент виникнення спірних правовідносин законодавство передбачало повноваження відповідача щодо оформлення для військовозобов`язаних відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час.

На момент звернення позивача зі вказаною вище заявою діяв Порядок надання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією, визначений в абзаці 7 пункту 4.19. Інструкції з підготовки та проведення мобілізаційного розгортання Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 15 грудня 2017 року №19ДСК, згідно з яким військовозобов`язаний, який має право на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, надає відповідну заяву до місцевого органу виконавчої влади. Після розгляду заяви місцевим органом виконавчої влади територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виконує прийняті ним рішення.

Оскільки щодо позивача не було рішення про наявність права на відстрочку від призову на військову службу, у т.ч. у вигляді погодження відповідача, посилання відповідача на відсутність рішення місцевого органу виконавчої влади про надання відстрочки не враховано.

Зважаючи на відсутність прямої норми закону, як публічного нормативно-правового акта, щодо особистого прибуття особи для подання документів на відстрочку територіальним центрам комплектування та підтримки, посилання позивача на протиправну бездіяльність відповідача щодо розгляду вказаної заяви обгрунтоване.

З 18.05.2024 змінено порядок отримання відстрочки від військової служби, адже були внесені зміни до ст.23 ЗУ №3543-XII. Також із вказаної дати набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі Порядок №560), який визначає алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки.

Відповідно до п.п.56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з п.58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (п.59 Порядку №560).

Відповідно до п.60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Для продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаний з виданням Указу Президента України про продовження строку проведення мобілізації подає (надсилає) на розгляд комісії заяву у паперовій або електронній формі, зокрема, у разі технічної реалізації засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Відповідно до п.п.64, 65 Порядку №560 заяви військовозобов`язаних про надання їм відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та підтвердні документи зберігаються у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки протягом п`яти років. У разі втрати (зміни) підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період комісія може скасувати (змінити) раніше прийняте нею рішення, про що повідомляється заявнику письмово не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення за формою, визначеною у додатку 10.

Підстави звільнення від призову на військову службу під час мобілізації передбачені ст. 23 ЗУ № 3543-XII.

На дату звернення позивача зі вказаною вище заявою абз.10 ч.1 ст.23 ЗУ № 3543-XII, на який посилався позивач у заяві до відповідача, передбачав, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

На дату розгляду та вирішення спірних правовідносин вказана норма Закону, а саме п.13 ч.1 ст.23 передбачає, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Тобто, саме під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати, не підлягають призову на військову службу.

Отже, відповідач під час розгляду заяви позивача про надання відстрочки повинен перевірити наявність документів, які підтверджують саме факт наявності одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи та відсутність інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Встановлені обставини доводять, що відповідач отримав заяву позивача, але відсутні належні, достовірні та допустимі докази щодо її розгляду у визначеному законом порядку та прийняття відповідного рішення за результатами її розгляду. Роз`яснення відповідача листом від 29.12.2023 про необхідність особистої присутності позивача разом з оригіналами документів, які дають право на відстрочку від призову, не узгоджуються зі вказаними вище передбаченими законом підставами та способом дій такого суб`єкта владних повноважень щодо обов`язку винести акт владно-управлінського характеру (рішення).

Зважаючи, що відповідач не розглянув заяву позивача та не прийняв акту владно-розпорядчого характеру щодо отриманої заяви про надання йому відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією, як військовозобов`язаному, який має матір з інвалідністю II групи, не з`ясовував передбачених вказаним Законом підстав для надання відстрочки, порушення заявленого права позивача допущене відповідачем саме бездіяльністю щодо розгляду заяви позивача та прийняття рішення за результатами розгляду його заяви.

Оскільки на час виникнення спору розгляду заяви позивача по суті не відбулося, а законодавство істотно змінилося, зважаючи, що на дату ініціювання позивачем позову та вирішення спору судом відповідач має всю сукупність повноважень щодо вирішення питання про надання особам відстрочок, для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст.2 КАС України щодо ефективного способу повного захисту порушеного права суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача розглянути з дотриманням порядку, меж, строку та способу дій, визначених чинни законом, вказану вище заяву позивача та за результатами її розгляду прийняти обґрунтоване рішенняі. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у вказаних вище частинах.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 23.05.2024 в сумі 1211,20 грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно задоволеній частині позову половина суми.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 138-139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити частково адміністративний позов адвоката Ремші Д.С. від імені ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.12.2023 та прийняття рішення за результатами її розгляду.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) розглянути з дотриманням порядку, меж, строку та способу дій, визначених чинним законом, заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 19.12.2023 щодо надання йому відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією на підставі абз.10 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як військовозобов`язаному, який зайнятий постійним доглядом за матір`ю, яка є інвалідом ІІ групи довічно, та за результатами її розгляду прийняти обґрунтоване рішення.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору за звернення позовною заявою до адміністративного суд в сумі 605,60грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 07.11.2024.