Справа № 520/9299/24
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про відвід судді

18 листопада 2024 року Справа № 520/9299/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в приміщенні суду у м. Харкові в порядку письмового провадження заяву представника позивача про відвід судді Мороко А.С. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області яка полягає у не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті пенсії ОСОБА_1 в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення визначеного ІНФОРМАЦІЯ_1 в довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 25.03.2024 № ФХ121400 з 01.04.2019 року протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення визначеного ІНФОРМАЦІЯ_1 в довідці від 25.03.2024 № ФХ121400, з 01.04.2019 року.

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі.

Через підсистему "Електронний суд" 13.11.2024 від представника позивача надійшла заява про відвід судді Мороко А.С. від участі у розгляді справи № 520/9299/24. В обґрунтування заяви про відвід вказано, що суддя Мороко А.С. не може розглянути справу незначної складності з 17.04.2024 року, тобто більше шести місяців, що перевищує максимальний строк розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Недотримання строків розгляду судових справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 передано справу №520/9299/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії у відповідності до положень статей 31,40 КАС України, для вирішення питання про відвід судді.

Шляхом автоматичного розподілу 14.11.2024 заяву про відвід судді Мороко А.С. передано на вирішення судді Шевченка О.В

За приписами ч. 8 та ч. 11 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід.

Суд, розглянувши заяву про відвід судді, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

В обґрунтування заяви про відвід судді представник позивача зазначив, що суддя Харківського окружного адміністративного суду Мороко А.С. не може брати участь у розгляді справи №520/9299/24 і підлягає відводу, оскільки не є незалежною, об`єктивною та неупередженою, не керується принципами верховенства права, ігнорує право позивача як людини щодо розгляду справи у розумний строк, не керується Конституцією України. Статтею 158 КАС України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. Дана справа є справою незначної складності, в подібних правовідносинах є стійка судова практика до Верховного Суду включно. Суддя Мороко А.С. не може розглянути справу незначної складності з 17.04.2024, тобто більше шести місяців, що у три рази перевищує максимальний строк розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Недотримання строків розгляду судових справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 КАС України, зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 вказаної статті суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Окрім того, у висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку із здійсненням ними своїх функцій.

Відповідно до частини першої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з частиною першою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд звертає увагу, що зі змісту доводів, які наведені у заяві про відвід вбачається, що дана заява не містить підстав для відводу судді, які визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, суд зазначає, що з 2017 року по сьогоднішній день кількість суддів Харківського окружного адміністративного суду, які здійснюють правосуддя та щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, у т.ч. по догляду за дитиною) зменшилася.

Разом з цим, кількість справ з середнього показника у 15 тис. на рік (2017 - 2022 роки) збільшилась до більш ніж 30 тис. справ за 10 місяців 2024 року, тобто більше ніж у 2,5 рази.

Також, військовий стан в країні, робота суддів, складу та апарату суду у зоні бойових дій; наявність протягом робочого дня довготривалих повітряних тривог; ракетні обстріли та бомбардування м. Харкова призводять до скорочення часу для розгляду справ та виникнення надмірного навантаження на кожного окремого суддю, що ускладнює можливість своєчасного розгляду справ у строки, передбачені КАС України, незалежно від їх складності.

Рішенням Вищої ради правосуддя № 3237/0/15-20 від 24.11.2020 рекомендовано Державній судовій адміністрації України та Раді суддів України застосовувати показники середньої тривалості розгляду судових справ при ухваленні рішень та здійсненні заходів з питань організаційного забезпечення діяльності судів. Зі змісту додатку до вказаного рішення убачається, що рекомендований середній час розгляду справ і матеріалів адміністративним судом становить 597 хв. (9 год. 57 хв.), окремих процесуальних питань - 179 хв. (2 год. 59 хв).

Із наведеного розрахунку убачається, що дотримання засад своєчасності розгляду справи не може не корелювати із кількістю справ у провадженні судді, при цьому, виходячи із розрахункового часу, визначеного Вищою радою правосуддя, кількість розглянутих справ суддею значно перевищує рекомендовані норми, навіть без урахування щорічної відпустки та тимчасової втрати працездатності.

Ураховуючи вказане, зазначені у заяві заявника обставини не можуть бути приводом для сумнівів учасників справи у неупередженості або об`єктивності судді.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу судді необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 27, 28 і 30 рішення у справі "Фей проти Австрії" (заява від 24.02.1993 №255), п.42 рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості, об`єктивності або безсторонності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17.

Також, вирішуючи питання по суті заяви, суд зауважує, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

З огляду на вказане, суд вважає, що зазначені обставини в обґрунтування заяви про відвід не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо неупередженості та об`єктивності судді Харківського окружного адміністративного суду Мороко А.С., у вирішенні даної адміністративної справи, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

Керуючись положеннями ст.ст. 36, 39, 40, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Мороко А.С. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Шевченко О.В.