Справа № 240/8581/24
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/8581/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова О.Г.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

18 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом фермерського господарства "Савін" до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Фермерське господарство "Савін" звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області №10704036/42777251 від 12.03.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 13.12.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ФГ "Савін" №2 від 13.12.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем її надходження.

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області №10704034/42777251 від 12.03.2024, про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 14.12.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ФГ "Савін" №3 від 14.12.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем її надходження.

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області №10704035/42777251 від 12.03.2024, про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 16.12.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ФГ "Савін" №4 від 16.12.2023, в Єдиному реєстрі податкових накладних, днем її надходження.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено у реєстрації податкових накладних, незважаючи на їх відповідність усім вимогам і критеріям, що встановлені Податковим кодексом України та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами. При цьому, рішення, якими відмовлено у реєстрації накладних, не містять інформації щодо невідповідності податкових накладних законодавчо встановленій нормі або щодо порушення законодавства при її складанні та поданні до реєстрації в ЄРПН. Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправними, оскільки підстав для зупинення реєстрації не було. Крім того, первинні документи фінансово-господарської діяльності підприємства та пояснення були подані до податкового органу в повному обсязі. Вказані документи повністю підтверджують реальність господарських операцій, за результатами якої складена податкова накладна, яка надіслана для реєстрації.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги контролюючий орган посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що Фермерське господарство "Савін" () 28.01.2019 зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та є платником ПДВ.

Основним видом діяльності суб`єкта господарської діяльності є: КВЕД 01.11 "Вирощування зернових культур (крім рису, бобових культур і насіння олійних культур), КВЕД 01.61 "Допоміжна діяльність у рослинництві".

08.12.2023 між ФГ "Савін" (постачальник) та ТОВ "Катеринопільський елеватор" (покупець) укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №29254/к, згідно якого контрагент зобов`язується у встановлені строки, передати у власність МХП для подальшого використання в господарській діяльності товар, зазначений в Додатку №2 до договору, а МХП прийняти та сплатити певну грошову суму за товар.

На виконання вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України ФГ "Савін" складено і направлено на реєстрацію Державній податковій службі України податкові накладні №2 від 13.12.2023, №3 від 14.12.2023 та №4 від 16.12.2023.

Відповідно до квитанцій № від 02.01.2024, № від 03.01.2024, № від 15.01.2024 податкові накладні №2 від 13.12.2023, №3 від 14.12.2023 та №4 від 16.12.2023 прийнято та зупинено їх реєстрацію згідно п.201.16 ст.201 Податкового Кодексу України, обсяг постачання товару/послуги 1206, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 "Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Додатково повідомив: показник "D"=23.0470%, "Рпоточ"=0. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем направлено пояснення та копії документів щодо податкових накладних №2 від 13.12.2023, №3 від 14.12.2023 та №4 від 16.12.2023, що підтверджують здійснення господарської операції.

29.02.2024 головою комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних надано повідомлення №10643488/42777251, №10643486/42777251 та №10643487/42777251 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, а саме: пояснення щодо відповідності рівня заробітної плати та кількості найманих працівників відносно задекларованих об`ємів реалізації.

Позивачем 06.03.2024 до податкового органу було надано додаткові пояснення з копіями відповідних документів.

Однак, за результатами розгляду пояснень та поданих документів, ГУ ДПС у Житомирській області було прийнято рішення №10704036/42777251 від 12.03.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 13.12.2023, №10704034/42777251 від 12.03.2024, про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 14.12.2023 та №10704035/42777251 від 12.03.2024, про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 16.12.2023.

Підставою для відмови в реєстрації податкових накладних у вказаних рішеннях зазначено: у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

Не погоджуючись з таким рішенням позивачем направлено скаргу на рішення Комісії ГУ ДПС в Житомирській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме на рішення №10704036/42777251 від 12.03.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 13.12.2023, №10704034/42777251 від 12.03.2024, про відмову у реєстрації податкової накладної №3 від 14.12.2023 та №10704035/42777251 від 12.03.2024, про відмову у реєстрації податкової накладної №4 від 16.12.2023. Разом із скаргами також направлялися пояснення та документи, що підтверджують реальність здійснення господарської операції.

Однак, рішенням комісії Податкової служби України №17482/42777251/2 від 22.03.2024, №17874/42777251/2 від 25.03.2024 та №17851/42777251/2 від 25.03.2024, яка приймає рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, скаргу позивача відповідно до п. 56.23 ст.56 Податкового Кодексу України залишено без задоволення, а рішення комісії Головного управління ДПС у Житомирській області №10704036/42777251, №10704034/42777251 та №10704035/42777251 від 12.03.2024 про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Не погоджуючись із рішенням комісії ГУ ДПС у Житомирській області, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу, є Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі по тексту - ПК України).

Положеннями п.201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.201.7 ст.201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Згідно п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165.

Згідно із п.5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520.

Так, п.11 Порядку №520 визначено, що комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

В свою чергу п.5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати.

Отже, перевірка контролюючим органом на відповідність критеріям ризиковості платника податків здійснюється при реєстрації кожної податкової накладної/розрахунку коригування, незалежно від факту віднесення платника податків до переліку ризикових.

Після подання контролюючому органу спірних податкових накладних для реєстрації в ЄРПН позивачем отримано квитанції, в яких податковим органом зазначено, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РН в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних."

В свою чергу, ФГ "Савін" надано на розгляд комісії ГУ ДПС у Житомирській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних повідомлення та пакет копій документів у зв`язку із зупинкою реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних до ПН №2 від 13.12.2023, №3 від 14.12.2023 та №4 від 14.12.2023:

- акт приймання-передачі продукції від 02.05.2023;

- TTH №Z071-64646 від 02.05.2023;

- договір оренди сільськогосподарської техніки від 01.04.2021;

- додаток до договору оренди сільськогосподарської техніки №1 від 01.04.2021;

- договір оренди транспортного засобу №03/04 від 03.04.2023;

- договір №03/05/2023 про надання сільськогосподарських послуг від 03.05.2023;

- додаток №1 до договору №03/05/2023 про надання сільськогосподарських послуг від 03.05.2023;

- акт прийому-передачі до договору оренди транспортного засобу №03/04 від 03.04.2023;

- акт надання послуг №03/04-1 від 30.04.2023;

- акт надання послуг №03/04/23-1 від 04.05.2023;

- акт здачі-приймання виконаних робіт №03/05/23-1 від 04.05.2023;

- договір №4 про надання сільськогосподарських послуг від 27.11.2023;

- акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №1 від 04.12.2023;

- платіжна інструкція №852 від 15.12.2023;

- рахунок на оплату №59 від 04.12.2023;

- рахунок на оплату №03/05/23-1 від 04.05.2023;

-оборотно-сальдова відомість по рахунку 105 за грудень 2023 року;

- оборотно-сальдова відомість по рахунку 26 за грудень 2023 року;

- оборотно-сальдова відомість по рахунку 103 за квітень 2023 року;

- реєстр прийому зерна вагарем №14, 15, 16, 17, інвентаризаційний опис на 26.12.2023;

- договір поставки №29254/к від 08.12.2023;

- додаток до договору поставки №2 від 08.12.2023;

- специфікація №1 від 08.12.2023;

- рахунок на оплату №8 від 13.12.2023;

- рахунок на оплату №9 від 14.12.2023;

- рахунок на оплату №10 від 16.12.2023;

- видаткова накладна №18 від 13.12.2023;

- видаткова накладна №19 від 14.12.2023;

- видаткова накладна №20 від 16.12.2023;

- платіжна інструкція № від 15.12.2023 на суму 781 082 грн. 30 коп.;

- платіжна інструкція № від 15.12.2023 на суму 803 894 грн. 62 коп.;

- платіжна інструкція № від 18.12.2023 на суму 259 859 грн. 61 коп.;

- банківські виписки;

- ТТН №13 від 12.12.2023, ТТН №14 від 12.12.2023, ТТН №15 від 12.12.2023, ТТН №16 від 13.12.2023, ТТН №17 від 13.12.2023, ТТН №18 від 13.12.2023, ТТН №20 від 16.12.2023;

- повідомлення про об`єкти оподаткування, структурне обстеження;

- податкова декларація за 2023 рік, податкова декларація за 2024 рік;

- звіт про посівні площі та валові збори врожаю форми №29-сг у 2023 року;

- звіт про реалізацію продукції сільськогосподарського господарства форми №21-заг за 2023 року;

- звіт про реалізацію продукції сільськогосподарського господарства форми №21-зал за січень-лютий 2024 рік, звіт про збирання врожаю форми №37-сг на 01.12.2023;

- структурне обстеження підприємства за 2023 рік;

- витяг з єдиного реєстру юридичних осіб та витяг з реєстру платників податку на додану вартість.

Однак, податковим органом відмовлено у реєстрації податкових накладних, у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку.

З даного приводу колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо необґрунтованості зазначеного висновку контролюючого органу, оскільки позивачем надано розгорнуті пояснення та первинні документи щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних для розгляду рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН, як було запропоновано у квитанціях після зупинення реєстрації податкових накладних, тим самим спростовано відповідність господарської операції п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

В свою чергу, з наданих позивачем до матеріалів справи пояснень встановлено, що згідно договору поставки сільськогосподарської продукції №29254/к від 08.12.2023 ФГ "Савін" здійснено поставку товару:

- соняшник урожаю 2023 року в кількості 64,06 т. на суму 890 433,82 грн. в т.ч. ПДВ відповідно до видаткової накладної №18 від 13.12.2023. ТОВ "Катеринопільський елеватор" проведено оплату за соняшник, що підтверджується платідним дорученням № від 15.12.2023 на суму 781 082,30 грн. без ПДВ. В подальшому, 13.12.2023 ФГ "Савін" сформовано податкову накладну №2 на суму 890 433,82 грн. (в т.ч. ПДВ 109 351,52 грн.);

- соняшник урожаю 2023 року в кількості 65,46 т. на суму 916 439,87 грн. в т.ч. ПДВ відповідно до видаткової накладної №19 від 14.12.2023. ТОВ "Катеринопільський елеватор" проведено оплату за соняшник, що підтверджується платідним дорученням № від 15.12.2023 на суму 890 433,82 грн. без ПДВ. В подальшому, 14.12.2023 ФГ "Савін" сформовано податкову накладну №3 на суму 916 439,87 грн. (в т.ч. ПДВ 112 545,25 грн.);

- соняшник урожаю 2023 року в кількості 21,16 т. на суму 296 239,96 грн. в т.ч. ПДВ відповідно до видаткової накладної №20 від 16.12.2023. ТОВ "Катеринопільський елеватор" проведено оплату за соняшник, що підтверджується платіжним дорученням № від 18.12.2023 на суму 259 859,61 грн. без ПДВ. В подальшому, 16.12.2023 ФГ "Савін" сформовано податкову накладну №4 на суму 296 239,96 грн. (в т.ч. ПДВ 36 380,35 грн.).

Верховний Суд за результатами аналізу пунктів 9 та 11 Порядку № 520 у постанові від 18.11.2021 у справі № 380/3498/20 (ЄДРСР 101191343) дійшов висновку, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

Як вже було зазначено судом, пунктом 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів / послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця / замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів / послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів / послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

При цьому, відповідно до пункту 201.1. статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Враховуючи на викладене, саме на виконання вимог ПК України позивачем складено податкові накладні №2 від 13.12.2023, №3 від 14.12.2023 та №4 від 16.12.2023 за першою подією - поставка товару на виконання умов договору №29254/к від 08.12.2023.

За результатами дослідження документів, наданих позивачем контролюючого органу разом з поясненнями, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що такі підтверджують проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а також інформацію, наведену у податкових накладних, в реєстрації яких відмовлено оспорюваними рішеннями.

При цьому, невідповідністю змісту ТТН змісту іншим наданими позивачем первинним документам, невиключається факт реальності господарської операції. До того ж, на зазначену невідповідність, відповідач, зупиняючи реєстрацію ПН - не посилався та не вимагав її усунення.

Стосовно доводів податкового органу, що платником подано платіжні інструкції, які не містять обов`язкових реквізитів, передбачених постановою ПНБУ від 29.07.2022 № 163 "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг" (дата прийняття до виконання, посада та прізвище відповідного виконавця, яким підписані зазначені платіжні доручення та відбиток штампа банку), то слід врахувати, що податковий орган не вимагав від платника податків надання платіжних доручень, а після отримання їх разом з усім пакетом документів прийняв рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Натомість, позивачем долучено до матеріалів справи виписку з банку Філя-Житомирське обласне управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" з рахунку за 15.12.2023 та за 18.12.2023, якою підтверджуються надходження кошів за відповідними рахунками згідно наданих позивачем платіжних документів.

Отже, надані позивачем до контролюючого органу документи повністю підтверджують господарські операції і податкові зобов`язання, що виникли у продавця та є підставою для реєстрації податкових накладних, виписаних за результатами її проведення.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 07.12.2022 у справі №500/2237/20 дійшов висновку, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Так само у пункті 82 постанови від 23.02.2023 у справі №420/9924/20 Верховний Суд звернув увагу на те, що в межах спірних відносин, що виникли між сторонами на стадії реєстрації податкових накладних, надання судами оцінки щодо товарності або безтоварності господарських операцій є передчасною подією. Такі обставини можуть бути встановлені контролюючим органом на підставі здійсненої належної перевірки, з прийняттям ППР, та в подальшому підтверджені судом.

Аналогічний висновок наведений Верховним Судом у постанові від 23.05.2023 у справі №500/770/21.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що рішення комісії ГУ ДПС у Житомирській області про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН №10704036/42777251, №10704034/42777251 та №10704035/42777251 від 12.03.2024 є протиправними та підлягають скасуванню, що не спростовано доводами апеляційної скарги.

З приводу висновків суду першої інстанції щодо відновлення порушеного право позивача шляхом зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, то колегія суддів враховує наступне.

Згідно із пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 за №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

У контексті наведеного колегією суддів ураховується, що відповідно до пунктів 2, 4, 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За правилами частин третьої і четвертої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз наведених норм свідчить, що законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки.

Суд повинен відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіального органу, прийняти конкретне рішення, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано всіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення, з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення всіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Разом з тим спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така правова позиція сформована у постановах Верховного Суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 28 листопада 2019 у справі № 2340/3933/18, від 16 вересня 2015 у справі №21-1465а15 та від 02 лютого 2016 у справі № 804/14800/14.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява № 28924/04) констатував: "50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п.45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

З урахуванням того, що відмова у реєстрації податкової накладної визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні №2 від 13.12.2023, №3 від 14.12.2023 та №4 від 16.12.2023 датою їх фактичного направлення на реєстрацію.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується відповідачем в частині розподілу витрат на професійну правничу допомогу, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.