Справа № 400/8621/24
Суддя: Дерев'янко Л.Л.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 р. № 400/8621/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дерев`янко Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , що діє від свого імені та як законний представник малолітнього сина - ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаМіністерства оборони України, просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03168, просп. Повітрофлотський, 6,м. Київ,03168 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,

треті особиІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_2

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_2 (далі позивач) до Міністерства оборони України (далі відповідач), третя особа ІНФОРМАЦІЯ_3 , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_4 в якій вона просить суд:

- визнати протиправними дії комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум () щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у зв`язку із смертю ОСОБА_3 .

- зобов`язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (код СДРПОУ: 00034022) переглянути заяву про одноразову грошову виплату та прийняти рішення, яким виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), яка діє у власних інтересах та як законний представник малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , одноразову грошову допомогу у зв`язку із смертю ОСОБА_3 в розмірі 1 240 500 (один мільйон двісті сорок тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок

В обґрунтування позову позивач зазначає, що є дружиною загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 є сином загиблого та позивачки. З метою отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , позивачі звернулися через ІНФОРМАЦІЯ_6 до Міністерства оборони України із відповідною заявою та необхідними документами для прийняття відповідного рішення. Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю ОСОБА_3 . Відмова обґрунтована тим, що відповідно до положень статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Позивач вважає таку відмову протиправною, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 16.09.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено строк для подання сторонами заяв по суті.

Ухвалою від 03.10.2024 суд залучив до участі в адміністративній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач з позовом не погодився, у відзиві, який надійшов до суду 01.10.2024, зазначив, що під час загибелі ОСОБА_3 перебував на службі в нетверезому стані, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що в свою чергу унеможливлює призначення його дружині одноразової грошової допомоги з урахуванням ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відтак, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, мала достатні підстави прийняти рішення про відмову у призначені одноразової грошової допомоги. За таких обставин, просить у позові відмовити.

Відзив направлено до кабінету представника позивача адвоката Ільківа М.М. в підсистемі «Електронний суд» 01.10.2024 (квитанція № 1785435).

Представник позивача у відповіді на відзив заперечив надіслання йому відзиву Міністерством оборони України, по суті з відзивом не погодився з підстав, аналогічних викладеним у позовній заяві.

Також до суду надійшли пояснення третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_7 разом з доказом направлення на адресу ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням. В пояснення третя особа проти задоволення позову заперечила з посиланням на факт перебування загиблого на момент смерті у стані алкогольного сп`яніння. В зв`язку з цим вважає оскаржуване рішення законним, підстав для його скасування не вбачає.

Справу розглянуто в письмовому провадженні.

На підставі матеріалів справи суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 , виданим Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану 01.09.2016.

ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії серія НОМЕР_3 , виданим Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану 21.03.2018.

ОСОБА_3 було призвано на військову службу по мобілізації до Збройних Сил України, згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 25.02.2022 року №69/2022.

01.09.2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої сержант ОСОБА_5 , що був пасажиром автомобіля Jeep Grand Cherokee під управлінням солдата ОСОБА_6 , загинув.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 40 від 05.09.2022 року, виданого КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», смерть ОСОБА_3 настала в результаті травматичного шоку, інших уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла.

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 02.09.2022 року №624 призначено комісію для проведення службового розслідування нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) потерпілого сержанта ОСОБА_3 .

Згідно Акту службового розслідування від 17.09.2022 року, яке було проведено у відповідності до вищезазначеного наказу, комісією встановлено причини та обставини смерті військовослужбовця ОСОБА_3 . Так, а акті зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 солдат ОСОБА_7 , керуючий автомобілем Jeep Grand Cherokee , в якому, серед інших, перебував сержант ОСОБА_8 , не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, з`їхав у кювет, де сталося перекидання автомобіля . Внаслідок ДТП сержант ОСОБА_8 загинув на місці. Актом, з посиланням на висновок експерта № 2278/40 від 14.09.2022, встановлено, що загинувший на місці сержант ОСОБА_8 перебував в стані алкогольного сп`яніння. В стані алкогольного сп`яніння знаходився і водій ОСОБА_7 .

За висновками 18 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України (протокол № 2609 від 14.11.2022) травма сержанта ОСОБА_3 , яка призвела до смерті, одержана в результаті нещасного випадку, так, пов`язана з проходженням військової служби.

В матеріалах справи є обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000604 від 02.09.2022 відносно ОСОБА_9 , в якому обставини смерті ОСОБА_3 викладені аналогічно до акту службового розслідування від 17.09.2022.

Після загибелі ОСОБА_3 , його позивачка як його дружина, звернулась до Міністерства оборони України, із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

19.04.2024 Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянувши подані позивачкою документи дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги дружині та сину загиблого 01.09.2022 внаслідок травми, одержаної в результаті нещасного випадку, пов`язаної з проходженням військової служби, сержанта ОСОБА_3 . З витягу з протоколу вбачається , що комісія дійшла такого висновку з огляду на той факт, що за результатами проведеного судово- токсикологічного дослідження в крові ОСОБА_3 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,83%. В протоколі також зазначено, що згідно зі статтею 16-4 Закону України "Про соціальний правовий захист військовослужбовців та членів їх і сімей" призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель смерть військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного сп`яніння.

Вважаючи, що відповідач протиправно відмовив у виплаті відповідної одноразової грошової допомоги, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того , що відповідно до ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Пунктом 1 статті 16 Закону №2011-ХІІ встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п.2 ст.16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби (пп.1); смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби (пп.2).

За правилами ст.16-1 цього Закону №2011-ХІІ в редакції на час виникнення спірних правовідносин у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Отже, дружина і неповнолітні діти мають право на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця.

Відповідно до статті 16-4 Закону №2011-ХІІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

В спірному випадку позиція відповідача, який вважає відсутніми підстави для призначення і виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї військовослужбовця ОСОБА_3 полягає в тому, що на час смерті останній виконував обов`язки військової служби у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком експерта № 2278/40 від 14.09.2022, відповідно до якого в крові загиблого виявлено етиловий спирт у концентрації 1,83%.

Виходячи з вищенаведеного, відповідач дійшов висновку, що у даному випадку смерть військовослужбовця є наслідком адміністративного правопорушення та вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи ці доводи на відповідність вимогам законності і обґрунтованості суд зазначає наступне.

Матеріали справи не містять підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між перебуванням ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння і його загибеллю, оскільки остання наступила з вини іншої особи. Обставини загибелі детально відображені в акті службового розслідування від 17.09.2022, яким такий зв`язок також не встановлено. Отже, твердження відповідача про те, що загибель сержанта ОСОБА_3 сталася в результаті вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння не відповідає обставинам справи.

З приводу доводів відповідача, що смерть військовослужбовця ОСОБА_3 є наслідком адміністративного правопорушення, суд вважає, що відповідач не є тим органом, якому надані повноваження встановлювати в діях особи склад адміністративного правопорушення відповідно до ст. 172-20 КУпАП «Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів».

Згідно положень ст.221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 172-20 КУпАП, розглядають судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів. І саме при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності (ст.280 КУпАП). В спірному випадку військовослужбовець до адміністративної відповідальності за стан сп`яніння у встановленому порядку не притягався.

Стосовно застосування пп. «б» п.1 ст.16-4 Закону №2011-ХІІ, зміст вказаної норми дає підстави для висновку, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного / наркотичного сп`яніння на час загибелі (смерті) не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.

Подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суд, правова позиція в подібних відносинах висловлена , зокрема, у постановах від 20.03.2018 у справі №813/4502/17, від 12.11.2020 у справі №186/1129/16-а, від 29.06.2022 у справі №640/6477/19.

Також, у справі № 802/1869/17-а Верховний Суд дійшов висновку про те, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки поранення ОСОБА_7 , яке спричинило смерть, сталося у період виконання ним обов`язків військової служби, не було наслідком вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення або перебування у стані алкогольного сп`яніння, а сталося внаслідок скоєння злочину військовослужбовцем ОСОБА_8 ..

У справі № 813/2071/17 т Верховний Суд виснував, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між смертю у зв`язку із перебуванням її чоловіка - ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння.

У справі № 186/1129/16-а Верховним Судом зроблено висновок про те, що допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного/наркотичного сп`яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.

Суд, у свою чергу, звертає увагу, що стаття 242 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язує суди при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на те, що в цій справі відповідач не довів, що загибель сержанта Демидова відбулась внаслідок його дій, вчинених в стані алкогольного сп`яніння, натомість, матеріали справи містять докази того, що смерть сталась з незалежних від нього обставин, суд доходить до висновку, що відмова позивачам у виплаті одноразової грошової допомоги є протиправною.

В той же час, вирішуючи питання про прийняття рішення про виплату суд зазначає наступне.

Згідно з частиною дев`ятою статті 16-3Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Алгоритм опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Силу України в період дії воєнного стану визначений Порядком і умовами призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом Міністра оборони України від 25.01.2023 № 45, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 176/39232 (далі Порядок № 45).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 45 члени сім`ї звертаються до районного (міського) ТЦКСП незалежно від місця реєстрації та подають документи, зазначені в додатку 2.

Районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням (абзац перший пункту 4.2 Порядку № 45).

Згідно з абзацом третім пункту 4.3 Порядку № 45 результати опрацювання документів обласним (Київським міським) ТЦКСП зазначаються у висновку (додаток 4) та доповіді (додаток 3), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України (через Управління соціальної підтримки).

Відповідно до абзаців третього і четвертого пункту 4.4 Порядку № 45 після тримання підтвердження Кадрового центру Збройних Сил України щодо віднесення загиблого військовослужбовця до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення доводить до обласних (Київського міського) ТЦКСП результати попереднього опрацювання документів для їх перевірки щодо відповідності чинному законодавству та впродовж 3-х робочих днів опрацьовує отримані від них пропозиції.

У подальшому документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони.

Згідно з пунктом 4.5 Порядку № 45 після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України для інформування обласних (Київського міського, районних, міських) ТЦКСП, та, у разі її призначення, готує проєкти розподілів відкритих асигнувань для виплати допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження документів з обласного (Київського міського) ТЦКСП.

Таким чином, до повноважень Міністерства оборони України, як головного розпорядника бюджетних коштів, належить прийняття рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання.

Суд звертає увагу, що він не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

У постанові від 26.09.2023 у справі № 420/5833/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зауважив, що дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує останнього вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Натомість, застосування такого способу захисту прав, свобод та інтересів позивача як зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, є правильним тоді, коли останній розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив у його задоволенні.

З урахуванням наведеного, можна зробити висновок, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом владних повноважень на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт владних повноважень дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати його прийняти рішення з урахуванням оцінки суду.

З огляду на викладене і враховуючи відсутність відомостей про стан перевірки всіх поданих позивачами документів, необхідних для призначення одноразової грошової допомоги, відсутності відомостей про наявність інших осіб, які мають право на таку допомогу, суд не вбачає підстав для визначення своїм рішенням розміру одноразової грошової допомоги.

При цьому, суд вважає, що належним способом захисту права позивачів, що відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним, є визнання протиправним та скасування рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом від 19 квітня 2024 року № 8/в, в частині відмови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у виплаті одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_3 та зобов`язання Міністерство оборони України повторно розглянути заяви (з доданими документами) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_3 , з врахуванням висновків суду.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Відтак, сплачений позивачкою судовий збір в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 , що діє від свого імені та як законний представник малолітнього сина - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03168 ) ІНФОРМАЦІЯ_9 ( АДРЕСА_4 ) , треті особи, які на заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом від 19 квітня 2024 року № 8/в, в частині відмови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у виплаті одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_3

3. Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_3 , з врахуванням оцінки суду в цій справі.

4. В іншій частині позову відмовити

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03168 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 , що діє від свого імені та як законний представник малолітнього сина - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя Л.Л. Дерев`янко