Справа № 320/38135/24
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року справа №320/38135/24

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Парненко В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Будпостач» до Черкаської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство «Будпостач» (далі - позивач) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Черкаської митниці (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасування рішення Черкаської митниці від 25.04.2024 № UA902080/2024/000082/2 про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Позивач зазначає, що в оскаржуваному рішенні відповідачем не обґрунтовано неможливість визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, необґрунтовано визначення митної вартості товару за попередніми методами. Митниця у своєму рішенні вказує, що рівень митної вартості товарів, що ввозяться позивачем, більший з наявною у митниці інформацією, проте в рішенні відсутня інформація, що за наведеною відповідачем митною декларацією відбулось митне оформлення такого ж самого товару. У зв`язку з чим, на думку позивача, наявні усі підстави для скасування рішення, яке пред`явлено до оскарження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

27.09.2024 судом зареєстровано відзив представника відповідача, в якому останній заперечував проти позовних вимог, зазначивши, що під час здійснення Київської митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Отже, відповідач вказує, що за результатами розгляду поданих документів, виник сумнів у правильності визначення декларантом митної вартості товару, який став підставою для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості.

Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Приватне підприємство «Будпостач» () зареєстровано 07.03.1996, основним видом діяльності за КВЕД є: 46.43 Оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення.

08.04.2013 між позивачем (покупець) та компанією SUZHOU YMD MACHINERY CO, LTD. (Китай) (продавець) було укладено прямий контракт №335, відповідно до якого продавець виробляє та продає, а покупець оплачує і отримує бетонозмішувачі, за ціною і на суму, згідно з проформою-інвойсом чи інвойсом, що є невід?ємною частиною контракту.

24.02.2020 для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» (експедитор) договір транспортного експедирування №UA00072711.

14.02.2022 для перевезення товарів до України позивач уклав з компанією Maersk A/S (Данія) (перевізник) договір №UA00072649 на перевезення вантажів.

14.12.2023 продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни товарів. Того ж дня, 14.12.2023 продавець виписав проформу інвойс №YMD-BUD-20230109 5-6 на суму 513 246,00 доларів США та комерційний інвойс №YMD-BUD-20230109-6-1 для оплати товарів за ціною 133 172,00 доларів США.

22.12.2023 позивач згідно з контрактом від 08.04.2013 №335 відкрив на ім?я продавця в АТ «Сенс Банк» акредитив №IA27/202326 на суму 513 246,00 доларів США, для оплати товарів, вказаних у комерційному інвойсі від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-6-1.

06.01.2024 для вивезення товарів із Китаю до України митними органами Китаю була оформлена митна декларація №00087190.

17.01.2024 продавець передав товари перевізнику для доставки в Україну та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент №234525828.

18.01.2024 на товари, що вказані в комерційному інвойсі, був виписаний сертифікат походження №24C3205A0075/00003R.

28.02.2024, враховуючи, що товари були завантажені у різні контейнери, для уникнення простою транспорту, позивачем на підставі комерційного інвойсу №YMD-BUD-20230109-6-1 від 14.12.2023 була виписана Специфікація №4 на товари в контейнері №MSKU1969098 за ціною 23 332,00 доларів США.

01.03.2024 для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок фактуру №, а перевізник компанія Maersk A/S (Данія) виписав інвойси № та №.

05.03.2024 експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» для підтвердження витрат на транспортування товарів виписав позивачу довідку про транспортні витрати №31.

На підставі залізничної накладної УМВС від 09.04.2024 №03101 товари були доставлені з порту Гданськ (Польща) до ТОВ «Західний контейнерний термінал» м. Тернополя.

Відповідно до товарно-транспортної накладної CMR від 24.04.2024 №9098 товари були доставлені із ТОВ «Західний контейнерний термінал» м. Тернополя до Черкаської митниці.

22.04.2024 позивач надав відповідачу листа про те, що товар який поставляється по інвойсу №YMD-BUD-20230109-6-1 від 14.12.2023 під час перевезення не страхувався, дана поставка постачається на умовах акредитиву з відстроченням платежу на 180 днів від дати вказаної в коносаменті та день оплати ще не наступив.

25.04.2024 позивач подав відповідачу митну декларацію №24UA82U1 для митного оформлення товарів, у якій митну вартість товарів визначив за основним методом за ціною договору (контракту), а у графі 22 декларації зазначив загальну суму за рахунком 23 332,00 доларів США.

25.04.2024 відповідач направив до декларанта електронне повідомлення №1016980, в якому зазначив, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, а саме надані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів не містять усіх відомостей щодо фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті) та зобов?язав декларанта надати додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов?язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов?язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

25.04.2024 відповідь електронне повідомлення №1016980 позивач направив до митного органу лист, в якому зазначив, що надати інші додаткові документи немає можливості.

25.04.2024 Черкаська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів UA902080/2024/000082/2, яким визначила митну вартість імпортованих позивачем товарів бетонозмішувачі, за резервним методом, а саме скориговано митну вартість із заявленої позивачем 28 367,90 дол. США на 42 502,31 дол. США.

25.04.2024 Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів №UA902080/2024/000118.

25.04.2024 з врахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач склав митну декларацією №24UA94U4, за якою були надмірно сплачені митні платежі, а саме: ПДВ 111 581,57грн.

Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації №24UA94U4 декларант додав передбачені ст. 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації, а саме:

- Контракт від 08.04.2013 №335 між позивачем та компанією SUZHOU YMD MACHINERY CO, LTD (Китай) з додатками;

- Прайс лист продавця від 14.12.2023 щодо ціни товару;

- Проформа інвойс від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109 5-6;

- Комерційний інвойс від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-6-1;

- Банківський платіжний документ: Акредитив №IA27/202326 від 22.12.2023 про оплату товару;

- Сертифікат походження товару від 18.01.2024 №24C3205A0075/00003R;

- Договір транспортного експедирування від 24.02.2020 №UA00072711 між позивачем та ТОВ «Мерск Україна ЛТД»;

- Договір від 14.02.2022 №UA00072649 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів між позивачем і компанією Maersk A/S (Данія);

- Коносамент від 17.01.2024 №234525828;

- Рахунок-фактуру ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 01.03.2024 № для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів;

- Інвойс компанії Maersk A/S (Данія) від 01.03.2024 № для оплати послуг з перевезення товарів;

- Інвойс компанії Maersk A/S (Данія) від 01.03.2024 № для оплати послуг з перевезення товарів;

- Довідка ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.03.2024 №31;

- Залізнична накладна УМВС від 09.04.2024 №03101;

- Товарно-транспортна накладна CMR від 24.04.2024 №9098;

- Специфікація №4 від 28.02.2024;

- Лист ПП «Будпостач» про оплату від 22.04.2024;

- Презентація від 25.04.2024;

- Декларації митної вартості.

Оцінюючи рішення про коригуванням митної вартості товару на предмет його відповідності закону, суд виходить з наступного.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24 ч.1 ст.4 МК України).

Відповідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.

Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 ст.55 МК України визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Передбачене частиною п`ятою статті 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями, які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 МК України.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржуваним рішенням, митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, як надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ст. 337 МК України.

У графі 33 оскаржуваного рішення та електронному повідомленні від 25.04.2024 №1016980 зазначено наступне:

- в рахунку від 01.03.2024 № зазначено числове значення витрат «terminal handling service in Gdansk» 1097,09 дол. США та «Documentation fee - Destination in Gdansk» 54,85 дол. США, що є «обробкою» партії товарів в порту Гданськ;

- в рахунку від 01.03.2024 № відсутні відомості про числові значення витрат на навантаження вивантаження;

- заявлені в гр. 21 ДМВ не відповідають числовому значенню відомостей, які містяться в поданих документах, тим самим заявлені митниці відомості в графі 21 ДМВ та в митній декларації щодо складової митної вартості «витрати на навантаження, вивантаження, обробку» не підтверджені документально та не піддаються обчисленню;

- в наданих до митного оформлення рахунках від 01.03.2024 № від імені Мерск Україна ЛТД, та рахунки від 01.03.2024 № та № від імені MAERSK A/S відсутні відомості про операції навантаження, вивантаження.

Суд зазначає, що відповідно до довідки експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.03.2024 №31 передбачено вартість транспортних витрат на перевезення вантажу у доларах США, зокрема:

- оформлення документації у Гданськ, Польща 54,85 доларів США;

- операційні послуги терміналу у Гданськ, Польща 1097,09 доларів США.

У довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.03.2024 №31 зазначена вартість послуг транспортування до кордону України в розмірі 474 745,90 грн та 13 151,94 доларів США, що включені до митної вартості.

Митний орган не навів жодних заперечень щодо розміру послуг транспортування, зокрема, що вони є занижені чи неправдиві.

У графі 33 спірного рішення відповідач, як на підстави для витребування додаткових документів та коригування митної вартості, послався на те, що в рахунку від 01.03.2024 № відсутні відомості про числові значення витрат на навантаження/вивантаження, проте такі твердження не відповідають дійсності з огляду на наступне.

У рахунку від 01.03.2024 № зазначені послуги «Оформлення документації у Гданськ, Польща 54,85 доларів США; Операційні послуги терміналу у Гданськ, Польща 1097,09 доларів США. Такі ж послуги зазначені у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.03.2024 №31.

Саме до вартості операційних послуг терміналу у Гданськ, Польща в розмірі 1097,09 доларів США включені послуги з вивантаження контейнерів із судна та завантаження на автомобільний транспорт.

Враховуючи, що товари поставлялися на умова поставки FOB правил Інкотермс 2000, то вартість послуг по завантаженню товарів на судно здійснювалося за рахунок продавця.

Щодо твердження відповідача про «Documentation fee» - плата за документацію та «Terminal Handling Service» - послуги термінального обслуговування, то довідка про транспортні витрати також містить вартість оформлення документації у Гданську, Польща в сумі 54,85 доларів США, а також вартість операційних послуг терміналу у порту призначення Гданськ (Польща) в сумі 1097,09 доларів США, що включає послуги вивантаження з судна контейнерів та навантаження на залізничний транспорт.

Відповідач не зазначив жодних сумнівів щодо зазначеного у довідці про транспортні витрати розміру вартості послуг за перевезення товарів 474 745,90 грн та 13 151,94 доларів США, зокрема, що вартість таких послуг є неправдивою чи заниженою, а передбачена ст. 363 МК України автоматизована система управління ризиками, що застосовується митними органами та є складовою частиною єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів, під час митного контролю не вказала на необхідність проведення перевірки митної вартості, в тому числі вартості транспортування.

Щодо твердження відповідача про те, що «в рахунку від 01.03.2024 № від імені Мерск Україна ЛТД зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 30 днів. В рахунках від 01.03.2024 № та № від імені MAERSK A/S зазначено, що оплата за надані послуги здійснюється протягом 21 дня. Станом на 25.04.2024 митниці не надано відомості чи здійснено оплату згідно наданих рахунків», то самі по собі обставини ненадання платіжного документу, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг не свідчать, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, як підстави для витребування додаткових документів.

Крім цього, послуги транспортування, що зазначені у рахунках від 01.03.2024 № від імені ТОВ «Мерск Україна Лтд», № та № від імені MAERSK A/S вказані у довідці експедитора ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 05.03.2024 №31, що включені до митної вартості та були надані митному органу разом з митною декларацією.

Щодо твердження відповідача про те, що «Банківський платіжний документ від 22.12.2023 №1427/202326 на суму 513246 дол. США має посилання на проформу інвойс від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109 5-6 на суму 513246 дол. США (523720 дол. США - 10474 дол. США (знижка) = 513246 дол. США). Декларантом визначена та заявлена митна вартість партії оцінюваного товару за ціною угоди на підставі відомостей інвойса від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-6-1. В той же час, числове значення щодо вартості партії товару, зазначене в інвойсі від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-6-1 не відповідає числовому значенню щодо вартості партії товару, зазначеній в проформі інвойс від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109 5- 6. В поданому до митного оформлення інвойсі від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-6-1 відсутні відомості про знижки щодо партії оцінюваного товару. Таким чином, відомості банківського платіжного документа від 22.12.2023 №1А27/202326 неможливо ідентифікувати з партією оцінюваного товару», суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.2 контракту №355 від 08.04.2013 найменування, кількість, ціна за одиницю і загальна вартість товару, умови та строки поставки вказуються у проформах-інвойсах та інвойсах, які є невід?ємною частиною контракту.

Митному органу була надана проформа інвойс від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109 5-6, в якій зазначалося, що оплата буде здійсненна по акредитиву з відстроченням платежу на 180 днів з дати відвантаження товарів.

Митному органу також наданий акредитив від 22.12.2023 №IA27/202326 на суму 513 246,00 доларів США, що відповідає сумі, зазначеній в проформі інвойс.

На підставі проформи інвойсу від 14.12.2023 № YMD-BUD-20230109-6-1 постачальник в той самий день виписав комерційний інвойс № YMD-BUD-20230109-6-1 як один із товаросупровідних документів, в якому зазначалася вартість імпортованого товару в розмірі 113 172,00 доларів США, який було надано відповідачу разом із митною декларацією.

Щодо твердження митниці про те, що «відомості банківського платіжного документа від 22.12.2023 №1A27/202326 неможливо ідентифікувати з партією оцінюваного товару», то процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати за товари безпосередньо ціни та митної вартості товару не стосуються. У зв?язку з цим відомості про умови оплати не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеної у постанові від 08.07.2022 у справі №815/1718/16, касаційне провадження № К/9901/64047/18, зазначено, що спосіб оплати товару не є ціноутворюючим фактором.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеної у постанові від 27.04.2023 у справі №820/3767/16, адміністративне провадження №K/9901/18588/18, визначено, що розбіжності щодо умов оплати товару в документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумніву в достовірності задекларованої митної вартості.

Щодо того, що декларантом в повному обсязі не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товару, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 3, 4ст. 53 Митного кодексу України, право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2ст. 53 Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічний правовий висновок з приводу застосування цих положень Митного кодексу України викладено у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 року у справі №21-127а15.

Однак всупереч вищевказаним вимогам Закону, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Отже, сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.

Суд зазначає, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

Застосувавши другорядний метод визначення митної вартості товару, ціна товару значно збільшилась, порівняно з ціною на придбання, у зв`язку із чим суд зазначає про додатковий тягар, покладений на позивача.

Згідно з відомостями у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів від 25.04.2024 UA902080/2024/000082/2 відповідач визначив митну вартість імпортованих позивачем товарів бетонозмішувачі за резервним методом на рівні 3,32 доларів США/кг. Джерело інформації: МД від 24.01.2024 №100160/2024/531576.

На підставі комерційного інвойсу від 14.12.2023 №YMD-BUD-20230109-6-1 товари були переміщені відповідно до правил на підставі FOB SHANGHAI Інкотермс 2020, згідно контракту №335 від 08.04.2013, що свідчить про те, що підприємство самостійно організовувало доставку товару з порту Shanghai в Китаї до України, що вплинуло на ціну товару, оскільки вартість транспортування не включена у ціну.

У той час відповідач у спірному рішенні не вказав кількість товарів, їх вартість, вагу, країна походження, характеристики, на підставі яких правил згідно з Інкотермс були поставлені товари, що взяті за основу при коригуванні митної вартості.

Розбіжність між рівнем заявленої Декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку Митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався раніше за вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку Декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Викладена правова позиція відповідає правовому висновку Верховного Суду, наведеному у постанові від 07.08.2018 року у справі № 815/3400/17.

Крім того, суд звертає увагу, що застосована Митницею митна вартість товару ґрунтується на митній вартості товару, який раніше був оформлений у митному відношенні за митною вартістю, яку також визначеною митним органом за резервним методом.

Вищевказане відповідає правовим висновкам Верховного Суду від 31.01.2018 у справі № 810/2839/17, від 22.08.2019 у справі № 810/2784/18, від 23.07.2019 у справі № 1140/3242/18, від 21.08.2019 у справі № 520/9022/18.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що митним органом оспорювані рішення прийняті без урахування усіх обставин та без дотримання норм чинного законодавства, тому наявні підстави для його скасування.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 05.08.2024 №1432.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений судовий збір в сумі 3028 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву Приватного підприємства «Будпостач» (вул. Бориспільська, будинок 9-Е, кімн. 314, м. Київ, 02099, ) до Черкаської митниці (вул. Остафія Дашковича, буд. 76, м. Черкаси, 18007, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення Черкаської митниці від 25.04.2024 №UA902080/2024/000082/2 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Будпостач» за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.