Справа № 360/1319/24
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду після усунення її недоліків та відкриття провадження у справі

18 листопада 2024 року м. ДніпроСправа № 360/1319/24
Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., перевіривши матеріали адміністративного позову адвоката Юрко Олени Григорівни в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 30 жовтня 2024 року надійшов адміністративний позов адвоката Юрко Олени Григорівни (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому з урахуванням уточненого позову заявлено такі вимоги:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення з 01.02.2020 по 17.10.2024, одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною другою статті 15 Закону № 2011-XII, у зв`язку із звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день звільнення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки (60 календарних днів) за 2022-2024 роки, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки для учасників бойових дій (126 календарних днів) за період з 2016 по 2024 рік, з визначенням посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (2102,00 грн), Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (2270,00 грн), Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (2481,00 грн), Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (2684,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 7, 14, 15 до постанови Кабінету Міністрів від 30.08.2017 № 704;

2) зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення з 01.02.2020 по 17.10.2024 з визначенням посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (2102,00 грн), Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (2270,00 грн), Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (2481,00 грн), Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (2684,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів від 30.08.2017 № 704, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів як для військовослужбовців з одночасною компенсацією утриманого податку на доходи фізичних осіб, що передбачена «Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44;

3) зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною другою статті 15 Закону № 2011-XII, у зв`язку із звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день звільнення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки (60 календарних днів) за 2022-2024 роки, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки для учасників бойових дій (126 календарних днів) за період з 2016 по 2024 роки, з визначенням посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2023 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (2684,00 грн) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 7, 14, 15 до постанови Кабінету Міністрів від 30.08.2017 № 704, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів як для військовослужбовців з одночасною компенсацією утриманого податку на доходи фізичних осіб, що передбачена «Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у відповідача, звільнений з військової служби з 13 вересня 2024 року за віком в зв`язку з досягненням граничного віку перебування на військовій службі, за наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17 жовтня 2024 року № 298 виключений зі списків особового складу з 17 жовтня 2024 року.

При звільненні позивачу виплачена компенсація за 20 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2022 рік, 20 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2023 рік, 20 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2024 рік, грошова компенсація за 126 днів невикористаних днів додаткових відпусток учаснику бойових дій за період 2016-2024 роки, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (8 років) та компенсація вартості за неотримане речове майно за постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178.

Позивач не згоден з розміром нарахованого та виплаченого йому грошового забезпечення з 01 лютого 2020 року по 17 жовтня 2024 року, а також виплатами, здійсненими при його звільненні з військової служби з таких підстав.

Так, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яким були внесені зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів від 30.08.2017 № 704.

Таким чином, з 29 січня 2020 року відновлено дію такої величини обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімумом для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року на відміну від попереднього правила обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімумом для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня 2018 року.

Отже, на думку представника позивача, 29 січня 2020 року настала подія підвищення розміру грошового забезпечення військовослужбовця за складовими: оклад за посадою та оклад за військовим званням за рахунок виникнення у суб`єкта владних повноважень органу фінансового забезпечення обов`язку обраховувати ці показники із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року, тобто станом на 01 січня 2020 року, станом на 01 січня 2021 року, станом на 01 січня 2022 року та станом на 01 січня 2023 року, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 не перерахував грошове забезпечення позивача у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, з урахуванням прожиткового рівня для працездатних осіб на 01 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 станом на 29 січня 2020 року, станом на 01 січня 2021 року, станом на 01 січня 2022 року та станом на 01 січня 2023 року, хоча згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» та Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму змінювався в бік його збільшення.

У зв`язку з вище зазначеним, 19 травня 2024 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із рапортом про проведення перерахунку його грошового забезпечення з 01 лютого 2020 року по теперішній час та обчисленням посадового окладу та окладу за військове звання включно шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2021 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік», Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік», на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів від 30.08.2017 № 704. Позивач також просив надати довідку про розмір та складові його грошового забезпечення з 01 лютого 2020 року по теперішній час.

Проте, 31 липня 2024 року позивач отримав лист ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29 липня 2024 року за вих. № 1409, в якому зазначено, що немає підстав для перерахунку грошового забезпечення за вказаний період, виходячи з відповідного показника прожиткового мінімуму для працездатної особи, оскільки додаткові розпорядження враховувати показники прожиткового мінімуму при нарахуванні грошового забезпечення від забезпечуючих фінансових органів не надходило. Нарахування та виплата грошового забезпечення здійснюється в межах затвердженого кошторису та фінансування. Витребувана довідка не надана.

Вперше довідку про розмір та складові його грошового забезпечення за останні 24 календарних місяці та грошовий атестат позивач отримав 17 жовтня 2024 року, з яких вбачається, що його грошове забезпечення не перераховано за поданим рапортом від 19 травня 2024 року.

Представник позивача вважає, що неправильний розрахунок грошового забезпечення позивача призвів до неправильного розрахунку виплат, здійснених позивачу при його звільненні з військової служби.

Ухвалою від 04 листопада 2024 року позовну заяву, що надійшла до суду 30 жовтня 2024 року, залишено без руху, запропоновано позивачу (представнику позивача) усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог щодо грошового забезпечення за період з 19 липня 2022 року по 31 травня 2024 року із зазначенням підстав для поновлення строку разом з доказами поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали від 04 листопада 2024 року від представника позивача 14 листопада 2024 року надійшла уточнена позовна заява та заява про поновлення процесуального строку звернення до суду, в обґрунтування якої представником позивача зазначено, що кінцева дата строку на звернення до суду з позовом в частині вимог щодо перерахунку грошового забезпечення з 19 липня 2022 року в силу нової редакції частини другої статті 233 КАС України є 30 вересня 2023 року.

Позивач на момент подачі рапорту та отримання відмови в проведенні перерахунку був діючим військовослужбовцем. Розрахункові листи при проходженні військової служби не видавалися, отримати довідку про розмір та складові його грошового забезпечення отримати у відповідача також неможливо.

Представник позивача зазначає, що рапорт подано 19 травня 2024 року, а отримано відмову в перерахунку тільки 31 липня 2024 року за вих. № 1409 від 29.07.2024.

З урахуванням викладеного, представник позивача вважає, що тримісячний строк з моменту отримання відмови спливав 30 жовтня 2024 року.

Вперше позов було подано позивачем 28 жовтня 2024 року (справа 360/1302/24). Проте, при формуванні справи в електронному суді представником позивача помилково було загружено ордер, виписаний на представництво в ІНФОРМАЦІЯ_4 , а не в Луганському окружному адміністративному суді. У зв`язку з чим, ухвалою ЛОАС від 28 жовтня 2024 року по справі № 360/1302/24 дана позовна заява була повернута без розгляду.

Поточний позов подано 30 жовтня 2024 року, тобто, на думку представника позивача, в тримісячний строк з моменту отримання відмови відповідача.

Також представник позивача зазначає, що в період з моменту подачі рапорту про проведення перерахунку грошового забезпечення як і на передодні, позивач проходив стаціонарне лікування з приводу захворювання, що пов`язано з походженням військової служби, що підтверджено виписками стаціонарного хворого від 15.05.2024 № 3101 (період лікування 02.05.2024 по 15.05.2024); від 24.07.2024 № 4576 (період лікування 05.07.2024 по 24.07.2024); від 18.09.2024 № 5852 (період лікування 02.09.2024 по 18.09.2024); довідка ВЛК від 24.07.2024 № 1105 та довідка ВЛК від 18.09.2024 № 1426. Отже в пріоритеті був стан здоров`я.

З огляду на вищезазначене, представник позивача просила визнати поважними причини пропуску строків звернення до суду в частині позовних вимог за період з 19 липня 2022 року по 31 травня 2024 року (відсутність часових обмежень на звернення до суду до 19.07.2022, карантин, пов`язаний з COVID-19, стан здоров`я позивача до подачі рапорту, та в послідуючому, факт звільнення тільки 17.10.2024 та звернення з позовом 30.10.2024, перешкоди з боку відповідача по збору доказів для захисту порушених прав позивача в судовому порядку(надання відмови на рапорт тільки через 2 місяці після звернення та невидача довідки за спірний період, видача довідки про грошове забезпечення вперше тільки при звільненні та не за весь період), поновити строк на звернення до суду з цим позовом.

Розглянувши клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає таке.

В ухвалі від 04 листопада 2024 року суд дійшов висновку, що позивач звернувся з пропуском тримісячного строку звернення до суду, встановленого частиною першою статті 233 КЗпП України у спорах щодо виплати заробітної плати (грошового забезпечення) під час проходження публічної служби, в частині позовних вимог за період з 19 липня 2022 року по 31 травня 2024 року.

Представник позивача вважає, що позивачем дотриманий тримісячний строк звернення до суду з позовом в частині вимог щодо перерахунку грошового забезпечення за період з 19 липня 2022 року по 31 травня 2023 року, оскільки початок перебігу строку звернення до суду пов`язує із днем отримання листа відповідача від 29 липня 2024 року № 1409 про відмову в перерахунку грошового забезпечення у відповідь на рапорт позивача.

Суд з такими твердженнями представника позивача частково не згоден, оскільки отримання листа відповідача від 29 липня 2024 року № 1409 у відповідь на рапорт позивача, поданого 19 травня 2024 року, не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі, якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування грошового забезпечення.

Так, на день подання позивачем вказаного рапорту сплив строк звернення до суду з позовом в частині вимог щодо перерахунку грошового забезпечення за період з 19 липня 2022 року по 31 грудня 2023 року. Тому подання цього рапорту, тобто вчинення позивачем певний дій з метою досудового врегулювання спору, визнається судом поважною причиною пропуску строку звернення до суду лише в частині вимог щодо перерахунку грошового забезпечення позивача за період з 01 січня по 31 травня 2024 року (щодо якого на день подання рапорту ще не сплив строк звернення до суду).

На думку суду, перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 02.05.2024 по 15.05.2024, з 05.07.2024 по 24.07.2024, з 02.09.2024 по 18.09.2024 також є поважною причиною пропуску позивачем строку звернення до суду в частині вимог щодо перерахунку грошового забезпечення позивача за період з 01 січня по 31 травня 2024 року, тобто такого строку, що настав в період його лікування.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та поновлення позивачу строку звернення до суду з цим позовом в частині позовних вимог щодо перерахунку грошового забезпечення за період з 01 січня 2024 року по 31 травня 2024 року.

Що стосується вимог позивача в частині перерахунку його грошового забезпечення за період з 19 липня 2022 року по 31 грудня 2023 року, то суд не знайшов поважних підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду в цій частині вимог та повернув позивачу позовну заяву в цій частині вимог ухвалою від 18 листопада 2024 року.

В іншій частині позовних вимог строк звернення до суду дотриманий, уточнена позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161, 172 КАС України, підстав для повернення позовної заяви в цій частині, відмови у відкритті провадження в адміністративній справі суд не вбачає, у зв`язку з чим вважає за необхідне відкрити провадження у справі в зазначеній частині позовних вимог.

Адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин (пункт 20 частини першої статті 4 КАС України).

Частинами першою, другою та третьою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Частиною третьою статті 257 КАС України встановлено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, виходячи з наведених в статті 257 КАС України критеріїв, з огляду на предмет спору в даній справі, з урахуванням вимог статей 259, 260, 262 КАС України, суддя вважає за необхідне здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У позовній заяві представником позивача заявлено клопотання про витребування у відповідача довідки про розмір та складові грошового забезпечення позивача за період з 01 лютого 2020 року по 17 жовтня 2024 року, вирішуючи яке, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами частини четвертої статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може запропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (частина четверта статті 79 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

З огляду на покладений на відповідача обов`язок доказування правомірності свого рішення, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів.

Також з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає для з`ясування всіх обставин у справі.

Керуючись статтями 77, 160, 168, 171, 174, 175, 257, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити клопотання адвоката Юрко Олени Григорівни в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку пропущеного строку звернення до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині позовних вимог щодо перерахунку грошового забезпечення за період з 01 січня 2024 року по 31 травня 2024 року.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за позовною заявою адвоката Юрко Олени Григорівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення грошового забезпечення з 01 лютого 2020 року по 18 липня 2022 року та з 01 січня 2024 року по 17 жовтня 2024 року, одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною другою статті 15 Закону № 2011-XII, у зв`язку із звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день звільнення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки (60 календарних днів) за 2022-2024 роки, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки для учасників бойових дій (126 календарних днів) за період з 2016 по 2024 рік, з визначенням посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (2102,00 грн), Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (2270,00 грн), Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (2481,00 грн), Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (2684,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 7, 14, 15 до постанови Кабінету Міністрів від 30.08.2017 № 704;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01 лютого 2020 року по 18 липня 2022 року, з 01 січня 2024 року по 17 жовтня 2024 року з визначенням посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (2102,00 грн), Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» (2270,00 грн), Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» (2481,00 грн), Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (2684,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів від 30.08.2017 № 704, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів як для військовослужбовців з одночасною компенсацією утриманого податку на доходи фізичних осіб, що передбачена «Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною другою статті 15 Закону № 2011-XII, у зв`язку із звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день звільнення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки (60 календарних днів) за 2022-2024 роки, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки для учасників бойових дій (126 календарних днів) за період з 2016 по 2024 роки, з визначенням посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2023 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (2684,00 грн) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 7, 14, 15 до постанови Кабінету Міністрів від 30.08.2017 № 704 з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів як для військовослужбовців з одночасною компенсацією утриманого податку на доходи фізичних осіб, що передбачена «Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.

Справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У разі заперечень учасників справи проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) встановити строк для подання відповідної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Запропонувати ІНФОРМАЦІЯ_1 надати до суду за допомогою підсистеми (модулю) «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі:

- відзив разом зі всіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та доказами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити строк для подання до суду відповіді на відзив та заперечення протягом 5 днів з дня одержання відзиву (відповіді на відзив).

Клопотання про витребування доказів задовольнити.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 подати до суду протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі через підсистему (модуль) «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного підпису:

- довідку про грошове забезпечення позивача за період з 01 лютого 2020 року по 17 жовтня 2024 року (особову картку), із зазначенням окремо всіх складових грошового забезпечення;

- довідку про розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, застосованого відповідачем для обчислення розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням ОСОБА_1 у період з січня 2020 року по 18 липня 2022 року, та з 01 січня 2024 року по 17 жовтня 2024 року;

- довідку про розмір грошового забезпечення (із зазначенням окремо всіх складових грошового забезпечення), з якого розраховано розмір виплат, здійснених ОСОБА_1 при звільненні з військової служби (одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпустки).

Справа розглядатиметься суддею Пляшковою К.О. одноособово.

Повідомити сторони про можливість реєстрації в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» для отримання процесуальних документів в електронному вигляді та інформації по даній справі на офіційному вебпорталі «Судова влада України».

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://court.gov.ua/fair/sud1270/.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадку відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

СуддяК.О. Пляшкова