Справа № 380/15976/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 рокусправа № 380/15976/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Окружного адміністративного суду міста Києва до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції, за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Окружний адміністративний суд міста Києва (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства (далі відповідач), за участю третьої особи ОСОБА_1 (далі третя особа), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не розгляді клопотання позивача від 18.07.2024 вих. № 03-16/9612/24 про зупинення виконавчого провадження № 75533049;

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.07.2024 про відкриття виконавчого провадження №75533049.

Ухвалою від 30.07.2024 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 зобов`язано Окружний адміністративний суд міста Києва видати наказ, яким зарахувати ОСОБА_1 до складу суддів Окружного адміністративного суду міста Києва.

Зауважує, що оскільки відсутній Указ Президента України про призначення ОСОБА_1 суддею Окружного адміністративного суду міста Києва та відсутнє судове рішення про поновлення ОСОБА_1 на посаді судді Окружного адміністративного суду міста Києва після його звільнення 06.09.2010, видання кадрового наказу про зарахування судді до штату є неможливим.

Також виданню наказу про зарахування ОСОБА_1 до штату Окружного адміністративного суду міста Києва перешкоджають обставини, викладені у висновках Великої Палати Верховного Суду щодо інституційних змін та повноважень в системі організації правосуддя в Україні, які відбулись за результатами впровадження повномасштабної судової реформи. Так, починаючи з грудня 2022 року Окружний адміністративний суд міста Києва перебуває в стані повної ліквідації. Отже, на думку позивача, вищенаведене свідчить про наявність об`єктивних перешкод для виконання рішення суду від 25.05.2023 у справі № 380/2696/21.

Також, позивач наголошує, що виконавче провадження є саме завершальною стадією судового провадження і має на меті звернути рішення суду до виконання в примусовому порядку, у разі, якщо воно не виконане добровільно. Ключовим елементом примусового виконання є саме невиконання такого рішення в добровільному порядку.

18.07.2024 Окружний адміністративний суд міста Києва направив державному виконавцю лист, у якому повідомив про подання заяви про роз`яснення судового рішення в спірній частині, що у розумінні частини 4 та статті 254 КАС України та статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" є підставою для зупинення провадження. Водночас, станом на 24.07.2024 позивач від державного виконавця не отримав жодної відповіді. Таким чином, на думку позивача, державний виконавець допустив протиправну бездіяльність щодо не зупинення виконавчого провадження №75533049.

Із наведених підстав просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою від 14.08.2024 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 15.08.2024 ОСОБА_1 залучений до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

22.08.2024 відповідач надіслав відзив на позову заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, з огляду на таке. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Таким чином, відповідач вказує, що виконавчий лист, виданий судом, є виконавчим документом на підставі якого, виконавець розпочинає примусове виконання рішення.

Виконавчий лист № 380/2696/21, який виданий Львівським окружним адміністративним судом 04.07.2024, повністю відповідає вимогам Закону № 1404-VIII, тому підстави для повернення виконавчого документа стягувачу були відсутні.

Стверджує, що старший державний виконавець, керуючись статтями 3, 4, 25-27 Закону № 1404-УІІІ "Про виконавче провадження" 15.07.2024 правомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 75533049.

На думку відповідача, доводи позивача щодо наявності "неясності та недоліків судового рішення" жодним чином не позбавляють його обов`язку виконати вказане судове рішення, оскільки статтею 124 Конституції України встановлено, що рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій її території. Судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише Закону, отже у рішеннях суду втілюється волевиявлення самої держави, а тому обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства, згідно з положеннями статті 129 Конституції України.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону № 1404-VIII рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у не розгляді клопотання боржника про зупинення ВП № 75533049, відповідач зазначає, що підстави для зупинення виконавчих дій та підстави для зупинення виконавчого провадження передбачені ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 38 Закону № 1404-УІІІ. Вказаний Закон містить вичерпний перелік підстав для зупинення виконавчого провадження, серед яких відсутня така підстава для зупинення, як подання заяви про роз`яснення судового рішення.

Відтак, відповідач вважає, що старший державний виконавець, відкривши виконавче провадження № 75533049, діяв відповідно до норм чинного законодавства та в рамках вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Ухвалою від 15.11.2024 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 у справі №380/2696/21 позов ОСОБА_1 до Окружного адміністративного суду м. Києва, Державної судової адміністрації України про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання до вчинення дій задоволений частково.

Визнана протиправною бездіяльність Окружного адміністративного суду міста Києва щодо відмови у видачі наказу про зарахування ОСОБА_1 до штату цього суду.

Зобов`язано Окружний адміністративний суд міста Києва видати наказ, яким зарахувати ОСОБА_1 до штату суддів Окружного адміністративного суду міста Києва.

Зобов`язано Окружний адміністративний суд міста Києва видати наказ, яким зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді Окружного адміністративного суду м. Києва час з дня звільнення з 06 вересня 2010 року по день видання наказу про зарахування ОСОБА_1 на посаду судді (зарахування до штату) Окружного адміністративного суду міста Києва.

Стягнуто за рахунок бюджетної програми КПКВ 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", розпорядником якої є Державна судова адміністрація України () на користь ОСОБА_1 суддівську винагороду за час вимушеного прогулу за період з 06 вересня 2010 року по 25 травня 2023 року у сумі 3 098 604,33 грн, що визначена без утримання податків й інших обов`язкових платежів.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

04.07.2024 Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №380/2696/21 про зобов`язання боржника - Окружного адміністративного суду міста Києва видати наказ, яким зарахувати ОСОБА_1 до штату суддів Окружного адміністративного суду міста Києва.

15.07.2024 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сніжинський Тарас Євгенійович (далі старший державний виконавець) прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 75533049, на підставі виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 № 380/2696/21.

18.07.2024 Окружний адміністративний суд міста Києва звернувся до державного виконавця Сніжинського Т.Є. із заявою про винесення постанови про зупинення виконавчого провадження № 75533049, у зв`язку із поданням до Львівського окружного адміністративного суду заяви про роз`яснення судового рішення в частині "зобов`язання Окружного адміністративного суду міста Києва видати наказ, яким зарахувати ОСОБА_1 до штату суддів Окружного адміністративного суду міста Києва".

08.08.2024 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Величко Роман Сергійович прийняв постанову про повернення виконавчого документа Львівського окружного адміністративного суду від 04.07.2024 № 380/2696/21 стягувачу - ОСОБА_1 .

Листом від 08.08.2024 № 112105//20.1 відповідач надав позивачу відповідь на заяву від 18.07.2024, повідомивши, що керуючись вимогами пункту 1 частини 1 статті 37 Закону "Про виконавче провадження" 08.08.2024 державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви про зупинення виконавчого провадження та вважаючи протиправною постанову від 15.07.2024 про відкриття ВП № 75533049, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку є Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, норми якого суд застосовує в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Суд встановив, що 04.07.2024 Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист № 380/2696/21 про зобов`язання Окружного адміністративного суду міста Києва видати наказ, яким зарахувати ОСОБА_1 до штату суддів Окружного адміністративного суду міста Києва.

Вимоги до виконавчого документа визначені ч. 1 ст. 4 Закону № 1404-VIII, згідно із якою у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти. У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку; 12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди. У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами. При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Оспорюючи законність постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 15.07.2024 про відкриття виконавчого провадження №75533049, позивач стверджує, що починаючи з грудня 2022 року Окружний адміністративний суд міста Києва перебуває в стані повної ліквідації, отже існують об`єктивні перешкод для виконання вищевказаного судового рішення.

Зі змісту рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 у справі № 380/2696/21, суд визначив обов`язок Окружного адміністративного суду міста Києва видати наказ, яким зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді Окружного адміністративного суду м. Києва час з дня звільнення з 06.09.2010 по день видання наказу про зарахування ОСОБА_1 на посаду судді (зарахування до штату) Окружного адміністративного суду міста Києва.

Окрім цього, в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 у справі № 380/2696/21, суд вказав, що в резолютивній частині судового рішення (постанова Верховного суду від 11.06.2024), щодо роз`яснення якого звернувся відповідач, чітко вказано, в який саме спосіб воно має бути виконано, а в мотивувальній частині наведено відповідне нормативно-правове обґрунтування та висновки суду, яким надав оцінку суд касаційної інстанції.

Отже, суд критично оцінює зазначені доводи позивача щодо наявності об`єктивних перешкод для виконання вищевказаного судового рішення у зв`язку із ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва.

Таким чином, суд зауважує, що доводи позовної заяви фактично зводяться до незгоди позивача з рішенням суду.

Водночас, суд наголошує, що вирішуючи питання про відкриття виконавчого провадження, до повноважень державного виконавця належить перевірка додержання передбачених статтями 4 та 12 Закону № 1404-VIII вимог щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання, зокрема, щодо форми та змісту документа, строку пред`явлення до виконання, тощо.

Таким чином, суд вважає, що приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 04.07.2024 № 380/2696/21, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом № 1404-VIII.

У зв`язку із викладеним, постанова від 15.07.2024 про відкриття виконавчого провадження № 75533049 є правомірною, відтак, відсутні підстави для її скасування.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у не розгляді клопотання позивача від 18.07.2024 вих. № 03-16/9612/24 про зупинення виконавчого провадження № 75533049.

Суд встановив, що 18.07.2024 Окружний адміністративний суд міста Києва звернувся до державного виконавця Сніжинського Т.Є. із заявою про винесення постанови про зупинення виконавчого провадження № 75533049 у зв`язку із поданням до Львівського окружного адміністративного суду заяви про роз`яснення судового рішення в частині "зобов`язання Окружного адміністративного суду міста Києва видати наказ, яким зарахувати ОСОБА_1 до штату суддів Окружного адміністративного суду міста Києва".

Листом від 08.08.2024 № 112105//20.1 відповідач надав позивачу відповідь на заяву від 18.07.2024, повідомивши, що керуючись вимогами п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону "Про виконавче провадження" 08.08.2024 державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Таким чином, суд зауважує, що доказом надання відповіді на заяву позивача від 18.07.2024 про зупинення виконавчого провадження є наявний у матеріалах справи лист від 08.08.2024 № 112105//20.1.

Так, статтею 34 Закону № 1404-VIII урегульоване питання щодо зупинення вчинення виконавчих дій.

Із аналізу приписів статті 34 Закону № 1404-VIII слідує, що вказана норма не передбачає такої підстави для зупинення виконавчих дій, як подання до суду заяви про роз`яснення судового рішення.

Зважаючи на наведе, суд дійшов висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідача щодо не розгляду клопотання позивача від 18.07.2024 вих. № 03-16/9612/24 про зупинення виконавчого провадження № 75533049, що є підставою для відмови у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведених обставин, суд відмовляє Окружному адміністративному суду міста Києва у задоволенні позову.

За правилами статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати зі сплати судового збору на користь позивача стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити Окружному адміністративному суду міста Києва у задоволенні позовних вимог до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції, за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанови.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна