Справа № 640/30651/20
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог

18 листопада 2024 року Справа № 640/30651/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання незаконними та нечинними розпоряджень,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Київської міської державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , в якій просить:

- визнати невідповідними Конституції України, незаконними та нечинними з моменту прийняття:

розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1487 від 23.09.2020 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»;

розпорядження Київської міської державної адміністрації № 636 від 23.04.2020 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»;

розпорядження Київської міської державної адміністрації № 2340 від 22.12.2018 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) «Київтеплоенерго»;

розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1294 від 23.07.2018 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) «Київтеплоенерго»;

розпорядження Київської міської державної адміністрації № 700 від 26.04.2018 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані розпорядження прийнято з порушенням процедури і принципів державного регулювання цін/тарифів, а також підписано неуповноваженою особою.

Так, зокрема, оскаржувані розпорядження прийняті виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією). При цьому, Київська міська рада VIII скликання в установленому порядку як свій виконавчий орган не утворювала, повноваження щодо встановлення тарифів для населення, які належать органам місцевого самоврядування, Київській міській державній адміністрації не делегувала.

З урахуванням викладеного оскаржувані розпорядження безпідставно підписані неуповноваженими на це особами - головою Київської міської державної адміністрації Кличком В. та в.о. голови Київської міської державної адміністрації Пантелеєвим П.

Прийняття оскаржуваних розпоряджень не супроводжувалося колегіальним обговоренням їх проектів, що є порушенням основних принципів місцевого самоврядування законності, гласності та колегіальності.

При цьому, Позивач зазначив, що відповідно до загальнодоступних відомостей, КП «Київтеплоенерго» виробляє теплову енергію на Київських теплоелектроцентралях (ТЕЦ) № 5 і № 6, а тому встановлення тарифів на вироблену на ТЕЦ теплову енергію не належить до повноважень органів місцевого самоврядування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.02.2021 року о 10:00 годині.

У підготовчому засіданні 22 лютого 2021 року продовжено строк підготовчого засідання на 2 місяці та оголошено перерву до 22 квітня 2021 року об 11:00 годині.

У підготовчому засіданні 22 квітня 2021 року судом оголошено перерву до 17 червня 2021 року о 10:00 годині.

У підготовчому засіданні 17 червня 2021 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу для розгляду по суті.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Матеріали справи отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу розподілено судді Кочановій П.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/30651/20, призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 4 червня 2024 року о 10:40 год.

У відзиві відповідач просив залишити позов без розгляду в частині позовних вимог щодо оскарження розпоряджень Київської міської державної адміністрації № 1294 від 23.07.2018 та № 700 від 26.04.2018 у зв`язку з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного статтею 122 КАС України. Зауважено, що указані розпорядження втратили чинність у зв`язку з прийняттям нових розпоряджень про встановлення нових тарифів, що також свідчить про виправлення можливих порушень.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що підстав для залишення позову в частині без розгляду немає. Зауважив, що всі розпорядження є пов`язаними та підлягають визнанню протиправними.

Вирішуючи клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в частині, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 підкреслив значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.

У цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначав, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Для оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень закон передбачає особливий порядок адміністративного провадження, який встановлений статтею 264 КАС України.

Відповідно змісту частини першої цієї статті такий порядок поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності (крім конституційності) постанов та розпоряджень Кабінету Міністрів України, постанов Верховної Ради Автономної Республіки Крим; законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 264 КАС України встановлено, що право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Відповідно до частини третьої статті 264 КАС України нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом усього строку їх чинності.

Зі змісту положень цієї статті Кодексу слідує, що оскаржувати можна чинні, активні нормативно-правові акти, а звідси не підлягають оскарженню нормативно-правові акти, які втратили чинність.

При цьому, відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 123 цього Кодексу у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У той же час, згідно з правової позиції, викладеної в постанові від 19.08.2020 у справі № 461/7577/16-а Верховного Суду встановлено, що дія нормативно-правового акта є постійною, має тривалий час і не обмежується його разовим застосуванням. Відповідно, чинним нормативно-правовим актом суб`єктивні права, свободи чи інтереси можуть порушуватися неодноразово, тобто постійно, упродовж усього часу чинності такого акта.

Тому, факт порушення прав, свобод чи інтересів, у разі дії чинного нормативно-правового акта, може мати триваючий характер. Оскільки чинний нормативно-правовий акт може обумовлювати триваюче порушення суб`єктивних прав, свобод чи інтересів, то, відповідно, строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи слід розраховувати від усього часу чинності (тривалості дії) нормативно-правового акта.

Отже, обчислюючи строк звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження нормативно-правового акта, необхідно брати до уваги таке:

- багаторазове застосування та триваюча дія (тривала чинність) нормативно-правового акта;

- дійсність факту перебування суб`єкта у відносинах, які регулюються нормативно-правовим актом;

- дату факту порушення прав, свобод, інтересів, тобто - коли саме особа (позивач) дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

- чи є чинним нормативно-правовий акт, яким порушено права, свободи, інтереси особи (позивача);

- чи перебуває особа (позивач) у правовідносинах, які регулюються нормативно-правовим актом і який оскаржується до адміністративного суду;

- коли вступила особа (позивач) у правовідносинах, які регулюються нормативно-правовим актом і, коли з них вибула.

Таким чином, згідно з вказаної правової позиції за умови перебування особи (позивача) у правовідносинах, які регулюються нормативно-правовим актом і який оскаржується до адміністративного суду, строк звернення до адміністративного суду із позовом не може обмежуватися шістьма місяцями, передбаченими частиною другою статті 122 КАС України.

Водночас, у разі оскарження нормативно-правового акта строк такого оскарження буде вимірюватися усім часом чинності цього нормативно-правового акта.

Так, у Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 у справі № 1-7/99 роз`яснено, що дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності.

Під втратою чинності нормативно-правового акта необхідно розуміти передбачений правовими приписами момент закінчення дії нормативно-правового акта, що є наслідком настання передбачених у законодавстві обставин.

За усталеними в теорії права підходами, передбаченими у законодавстві обставинами, з якими пов`язується момент закінчення дії нормативно-правового акта (його частин) може бути:

1) скасування нормативно-правового акта (його частини);

2) визнання нормативно-правового акта (його частини) недійсним (неконституційним, незаконним);

3) завершення дії тимчасового нормативно-правового акта (настання передбаченої у нормативно-правовому акті дати або неминучої обставини).

Судом установлено, що розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23.07.2018 №1294 визнано таким, що втратило чинність розпорядження від 26.04.2018 №700, а розпорядженням від 22.12.2018 №2340 визнано таким, що втратило чинність розпорядження від 23.07.2018 №1294.

Також, оскаржуване розпорядження відповідача № 636 від 23.04.2020 втратило чинність у зв`язку із закінченням строку його дії - 30 вересня 2020 року.

З системного аналізу ч. 3 ст. 264 КАС України та ст. 122 КАС України вбачається можливість оскарження виключно чинного нормативного-правого акта, тобто в часових межах коли такий акт діє та застосовується для регулювання суспільних правовідносин і таке оскарження повинно вчинятись межах строку звернення до адміністративного суду.

Водночас, суд зазначає, що мовна конструкція «нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності» передбачає, що втрата чинності нормативно-правовим актом, зумовлює закінчення строку на його оскарження.

Більш того, проаналізувавши положення КАС України, суд вважає, що строк оскарження нормативно-правового акта є присічним та закінчується датою втрати ним чинності, отже не може бути поновлений навіть за наявності поважних причин його пропуску.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 15.04.2020 у справі № 1440/2398/18, від 11.08.2020 у справі № 640/18067/18, від 11.02.2021 у справі № 640/10315/20.

Таким чином, оскільки на час звернення позивача до суду з даним позовом 07.12.2020 року відповідні нормативно-правові акти розпорядження від 26.04.2018 №700, від 23.07.2018 №1294 та від 23.04.2020 № 636 були нечинними, суд дійшов висновку про залишення позову в частині визнання незаконними та нечинними з моменту прийняття розпорядження Київської міської державної адміністрації № 636 від 23.04.2020 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»; розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1294 від 23.07.2018 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) «Київтеплоенерго»; розпорядження Київської міської державної адміністрації № 700 від 26.04.2018 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» без розгляду.

При цьому, доводи позивача про пов`язаність розпоряджень, та як наслідок, неможливість відновити його прав визнанням нечинними окремих розпоряджень, є неприйнятними, оскільки в обґрунтування позову покладено саме процедурні порушення при прийнятті розпоряджень та невідповідність їх нормам чинного законодавства. Натомість, відсутні жодні аргументи щодо наявності обставин подальшого застосування розпоряджень, які вже втратили чинність, на час звернення до суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 122, 240, 243, 248, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Задовольнити клопотання відповідача про залишення позову без розгляду - частково.

Адміністративний позов в частині вимог про визнання незаконними та нечинними з моменту прийняття розпорядження Київської міської державної адміністрації № 636 від 23.04.2020 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»; розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1294 від 23.07.2018 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київська міська державна адміністрація) «Київтеплоенерго»; розпорядження Київської міської державної адміністрації № 700 від 26.04.2018 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» залишити без розгляду.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.11.2024 року.

Суддя Кочанова П.В.