Справа № 240/30555/23
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/30555/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Окис Тетяна Олександрівна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

18 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 (далі Постанова №168), за період перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я з 25 липня по 12 серпня 2022 року, з 14 по 19 вересня 2022 року, з 07 по 10 грудня 2022 року та у відпустці за станом здоров`я з 12 серпня по 10 вересня 2022 року, з 19 вересня по 18 жовтня 2022 року, з 24 жовтня по 22 листопада 2022 року, з 28 листопада по 07 грудня 2022 року, з 09 грудня 2022 року по 07 січня 2023 року та з 12 січня по 10 лютого 2023 року після поранення з розрахунку 100000,00 грн пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я і зобов`язати вчинити відповідні дії.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

4. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в порушення вимог пункту 1 Постанови № 168 йому не виплачена додаткова винагорода в розмірі 100000 грн пропорційно в розрахунку на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення.

5. Позивач вважає, що довідка ВЛК від 10.03.2023 року № 2382, яка отримана позивачем після тривалого лікування після поранення є кінцевим аргументованим висновком уповноваженої комісії на визначення ступеня придатності до служби позивача, у змісті якої міститься: Діагноз про причинний зв?язок захворювання: Наслідки перенесеного (24.07.2022 року) вогнепального дотичного осколкового поранення нижньої третини лівого стегна без пошкодження магістральних судин, закритого внутрішьосуглобного пошкодження лівого колінного суглобу у вигляді зміцнілих рубців. Травма важкого ступеню. Травма , ТАК, пов?язана із захистом Батьківщини.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач з лютого 2022 року проходить службу за мобілізацією у В/ч НОМЕР_1 .

7. 24 липня 2022 року під час безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконуючи бойове завдання в районі села Андріївка Бериславського району Херсонської області в результаті обстрілу ворожої артилерії під час відбиття збройної агресії Російської федерації проти України та забезпеченні заходів правового режиму воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 та захисту Батьківщини відповідно до Указу Президента України «Про використання Збройних Сил України та інших військових формувань» від 24 лютого 2022 року №71/2022, отримав вогнепальне дотичне осколкове поранення нижньої третини стегна без пошкодження магістральних судин та закрите внутрішньо суглобне пошкодження лівого колінного суглобу.

8. Згідно виписки - єпікризу з історії хвороби №3574 від 12 серпня 2022 року позивач у період з 25 липня по 12 серпня 2022 року перебував на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Чорноморська лікарня Чорноморської міської ради Одеської області» з діагнозом: дотичне вогнепальне поранення нижньої третини стегна без пошкодження магістральних судин та закрите внутрішньо суглобове пошкодження лівого колінного суглобу.

9. У довідці Військово-лікарської комісії (далі ВЛК) від 12 серпня 2022 року №3175 зазначено, що травма, так, пов`язана з проходженням військової служби. Довідка про обставини травми не надана. На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

10. 13 серпня 2022 року командиром В/ч НОМЕР_1 видано наказ №132, яким позивач вважається таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою. Наказ виданий на підставі рапорту позивача, довідки ВЛК від 12 серпня 2022 року №3175 та відпускного квитка від 13 серпня 2022 року №128.

11. Наказом від 12 вересня 2022 року №162 позивач, на підставі відпускного квитка від 13 серпня 2022 року №128, вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з 12 вересня 2022 року.

12. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3531 позивач у період з 14 по 19 вересня 2022 року перебував у стаціонарі з діагнозом: застарілий клаптеподібний розрив тіла та заднього рогу внутрішнього меніска лівого колінного суглобу, у зв`язку з чим проведено лікування: 14 вересня 2022 року виконана операція артроскопічна парціальна резекція тіла та заднього рогу внутрішнього меніска лівого колінного суглобу.

13. У довідці ВЛК від 19 вересня 2022 року №958 зазначено: стан після операції (15 вересня 2022 року) артроскопічна парціальна резекція тіла та заднього рогу внутрішнього меніска лівого колінного суглобу з тимчасовим порушенням функції. Травма легкого ступеня. Травма, так, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

14. 21 вересня 2022 року командиром В/ч НОМЕР_1 видано наказ №171, яким позивач вважається таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою. Наказ виданий на підставі рапорту позивача, довідки ВЛК від 19 вересня 2022 року №958 та відпускного квитка від 21 вересня 2022 року №291.

15. Наказом від 21 жовтня 2022 року №201 позивач, на підставі відпускного квитка від 21 вересня 2022 року №291, вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з 21 жовтня 2022 року.

16. Довідкою ВЛК від 24 жовтня 2022 року №4456 стан після операції (15 вересня 2022 року) артроскопічна парціальна резекція тіла та заднього рогу внутрішнього меніска лівого колінного суглобу з приводу його застарілого пошкодження з тимчасовим порушенням функції лівої нижньої кінцівки. Травма легкого ступеня. Травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини. На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

17. 25 жовтня 2022 року командиром В/ч НОМЕР_1 видано наказ №205, яким позивач вважається таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою. Наказ виданий на підставі рапорту позивача, довідки ВЛК від 24 жовтня 2022 року №4456 та відпускного квитка від 25 жовтня 2022 року №487.

18. Наказом від 24 листопада 2022 року №235 позивач, на підставі відпускного квитка від 25 жовтня 2022 року №487, вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з 24 листопада 2022 року.

19. На підставі направлення на консультацію від 28 листопада 2022 року №2332/К та заключення травматолога, згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4911 від 10 грудня 2022 року у період з 07 по 10 грудня 2022 року позивач, перебував стаціонарному лікуванні з діагнозом: застарілий клаптемодільний розрив тіла та заднього рогу внутрішнього меніска правого колінного суглобу, у зв`язку з чим проведено лікування: 08 грудня 2022 року виконана операція артроскопічна парціальна резекція тіла та заднього рогу внутрішнього меніска правого колінного суглобу.

20. У довідці ВЛК від 09 грудня 2022 року №1297 зазначено: стан після операції (08 грудня 2022 року) артроскопічна парціальна резекція тіла та заднього рогу внутрішнього меніска правого колінного суглобу з приводу його застарілого розриву з тимчасовим порушенням функції. Захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

21. 13 грудня 2022 року командиром В/ч НОМЕР_1 видано наказ №254, яким позивач вважається таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою. Наказ виданий на підставі рапорту позивача, довідки ВЛК від 09 грудня 2022 року №1297 та відпускного квитка від 13 грудня 2022 року №740.

22. Наказом від 12 січня 2023 року №12 позивач, на підставі відпускного квитка від 13 грудня 2022 року №740, вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з 12 січня 2023 року.

23. Згідно довідки ВЛК від 12 січня 2023 року №453 стан після операції (08 грудня 2022 року) артроскопічна парціальна резекція тіла та заднього рогу внутрішнього меніска правого колінного суглобу з приводу його застарілого розриву з тимчасовим порушенням функції правої нижньої кінцівки. Тавма легкого ступеня тяжкості. Травма, так, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

24. 14 січня 2023 року командиром В/ч НОМЕР_1 видано наказ №14, яким позивач вважається таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою. Наказ виданий на підставі рапорту позивача, довідки ВЛК від 12 січня 2023 року №453 та відпускного квитка від 14 січня 2022 року №72.

25. Наказом від 13 лютого 2023 року №44 позивач, на підставі відпускного квитка від 14 січня 2023 року №72, вважається таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків з 13 лютого 2023 року.

26. 10 березня 2023 року за результатами проведення медичного огляду гарнізонною ВЛК В/ч НОМЕР_2 складено довідку №2382, в якій зазначено: наслідки перенесеного (24 липня 2022 року) вогнепального дотичного осколкового поранення нижньої третини лівого стегна без пошкодження магістральних судин, закритого внутрішньогосуглобного пошкодження лівого колінного суглобу у вигляді зміцнілих рубців. Травма важкого ступерю, так, пов`язана із захистом батьківщини.

27. У травні 2023 року позивач звернувся до командира В/ч НОМЕР_1 з рапортом щодо проведення нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000,00 грн за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із отриманням тяжкого поранення пі час захисту Батьківщини, тобто з 12 серпня 2022 року по 10 березня 2023 року.

28. На підставі наказів командира В/ч НОМЕР_1 «Про виплату додаткової винагороди» від 02 жовтня 2022 року №877 та від 02 січня 2023 року №10 ОСОБА_1 проведено нарахування та виплата додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн за період з 01 по 30 вересня 2022 року та з 01 по 31 грудня 2022 року.

29. 18 червня 2023 року командиром В/ч НОМЕР_1 внесено зміни до зазначених наказів, а саме проведено нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн за період з 01 по 13 та з 20 по 30 вересня 2022 року, а також з 01 по 06 та з 11 по 31 грудня 2022 року, та у розмірі 100000,00 грн за період з 14 по 19 вересня 2022 року та з 07 по 10 грудня 2022 року.

30. Факт проведення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн за липень, серпень, вересень та грудень 2022 року пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я підтверджується відповідною довідкою В/ч НОМЕР_1 від 12 серпня 2024 року №1634/8593.

31. Уважаючи, що додаткова грошова винагорода у збільшеному розмірі виплачена відповідачем не за весь період перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці за станом здоров`я позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

32. Правова позиція апелянта зазначена в пунктах 3-5 цієї постанови.

33. Відповідач зазначає, що згідно виписок з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3531 та №4911 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 14 по 19 вересня 2022 року та з 07 по 10 грудня 2022 року з діагнозом «застарілий клаптеподібний розрив тіла та заднього рогу меніска лівого колінного суглобу» та «застарілий клаптеподібний розрив тіла та заднього рогу меніска правого колінного суглобу», відповідно, тобто не у зв`язку з отриманим 24 липня 2022 року поранення. Додатково зауважує, що за період перебування на лікуванні після отримання вогнепального дотичного осколкового поранення нижньої третини стегна без пошкодження магістральних судин, закритого суглобного пошкодження лівого колінного суглобу з 25 липня по 12 серпня 2022 року позивачу проведено нарахування та виплата додаткової винагороди з розрахунку 100000,00 грн пропорційно часу перебування на лікуванні за липень у липні, за серпень у вересні 2022 року.

34. Відповідач наголошує, що у довідках військово-лікарської комісії, на підставі яких позивач перебував у відпустці за станом здоров`я, зазначено, що травма є легкою. У деяких довідках зазначено про необхідність надання відпустки для лікування у зв`язку з захворюванням та травмою, пов`язаними з проходженням служби. Наведене, на переконання відповідача, виключає правові підстави для нарахування та виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі за період перебування у відпустці для лікування, оскільки згідно приписів Постанови №168 перебування у відпустці має бути обумовлено отриманням тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

35. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

36. Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

37. За визначенням ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

38. Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

39. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

40. Статтею 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", Закон України "Про Збройні Сили України", Закон України "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

41. Стаття 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Закон України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

42. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

43. Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

44. Відповідно до ч. 2 ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

45. Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

46. Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок №260).

47. Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

48. Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

49. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

50. На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168). У подальшому (і станом на час спірних правовідносин) відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався.

51. Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 217 від 07.03.2022, № 350 від 22.03.2022, № 400 від 01.04.2022, № 754 від 01.07.2022, № 793 від 07.07.2022, № 1066 від 27.09.2022, № 1146 від 08.10.2022, № 43 від 20.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

52. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

53. Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

- захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

- загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

54. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного

55. 01 квітня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» №400 внесено зміни до вказаної вище постанови, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

56. Згідно з пунктом 2 цієї постанови, вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

57. Отже, виходячи зі змісту наведених постанов Уряду додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн на місяць виплачується, зокрема, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, у період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (за висновком ВЛК).

58. Згідно наданих відповідачем доказів, за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 25 липня по 12 серпня, з 14 по 19 вересня та з 07 по 10 грудня 2022 року йому нараховано та виплачено додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні.

59. Щодо перебування у відпустці за станом здоров`я, то з матеріалів справи встановлено наступні періоди з 13 серпня по 11 вересня 2022 року, з 21 вересня по 20 жовтня 2022 року, з 25 жовтня по 23 листопада 2022 року, з 13 грудня 2022 року по 11 січня 2023 року та з 14 січня по 12 лютого 2023 року.

60. Відповідно до пункту 21.1 глави 21 розділу ІІ Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, військово-лікарська комісія (далі ВЛК) встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

61. Форми постанов ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв передбачені у пункті 21.5.

62. Названим пунктом закріплено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини»;

б) поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби;

в) поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби;

г) захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії;

ґ) захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини;

д) захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби;

е) захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби;

є) поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН;

ж) захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН;

з) захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН;

и) поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу;

к) поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН.

63. Абзацом 2 пункту 21.13 розділу ІІ Порядку №402 закріплено, що за наявності підстав для зміни (перегляду) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, зазначених у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), постанова ВЛК при прийнятті нової постанови підлягає скасуванню (відміні). Постанова ВЛК оформляється протоколом засідання штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень).

64. Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що до виключної компетенції ВЛК віднесено розгляд і вирішення питання про встановлення причинного зв`язку поранення або захворювання.

65. При цьому, наданими позивачем довідками ВЛК від 12 серпня 2022 року №3175, від 19 вересня 2022 року №958 та від 12 січня 2023 року №453 встановлено, що травма, так, пов`язане з проходженням військової служби і є легкого ступеня важкості, довідкою від 09 грудня 2022 року №1297 встановлено, що захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби.

66. Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає що зазначеними вище довідками не підтверджується зв`язок між отриманою травмою та лікуванням, адже вони не містять висновку про отримання позивачем тяжкого поранення безпосередньо під час захисту Батьківщини, натомість вказують на те, що травма/захворювання позивача пов`язане з проходженням ним військової служби.

67. Довідкою від 24 жовтня 2022 року №4456 встановлено, що травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини, однак із застереженням, що така є легкого ступеня важкості.

68. З аналізу пункту 1 Постанови № 168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

- поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини;

- перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

69. Оскільки довідкою №4456 спростовується наявність другою обов`язкової умови, а саме перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення то підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн відсутні.

70. Крім того, позивач зазначає, що в довідці ВЛК від 19.09.2022 року №958 помилково вказано, що Так травма пов?язана з проходженням військової служби, хоча змістом вказаної довідки підтверджується Діагноз пов?язаний з травмою після поранення (стан після операції 15.09.2022 року пов?язаний меніском лівого колінного суглобу.

71. При цьому, позивач не оскаржив висновки ВЛК до ВЛК регіону або до ЦВЛК, де можна було просити провести повторний медичний огляд або контрольний огляд щодо тяжкості травм, та їх пов`язаність із захистом Батьківщини, або до суду. Тому в межах розгляду даної справи суд не дає оцінку законності вказаних довідок ВЛК, оскільки ВЛК не є відповідачем у справі.

72. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до посилання позивача на довідку ВЛК від 10 березня 2023 року №2382, в якій зазначено, що травма, отримана внаслідок поранення, отриманого 24 липня 2022 року, є важкого ступеню.

73. Однак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що довідка ВЛК від 10 березня 2023 року №2382 не скасовує попередні довідки на підставі, яких відповідачем видавалися накази про відбуття у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою.

74. Додатково суд зауважує, що довідки ВЛК від 19 вересня 2022 року №958, від 24 жовтня 2022 року №4456, від 09 грудня 2022 року №1297 та від 12 січня 2023 року №453 складені у зв`язку виконанням 15 вересня та 08 грудня 2022 року операцій артроскопічна парціальна резекція тіла та заднього рогу внутрішнього меніска лівого та правого колінних суглобів. Інформація про те, що зазначені операції обумовлені саме отриманим 24 липня 2022 року пораненням нижньої третини лівого стегна та закритим внутрішньосуглобним пошкодженням лівого колінного суглобу у вигляді зміцнілих рубців, ані виписки із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого, ані довідки ВЛК не містять.

75. Як вірно наголосив суд першої інстанції, у разі скасування довідок ВЛК і прийняття нових із зазначенням про те, що травма позивача пов`язане із захистом Батьківщини та є тяжкою, такий набуде право на нарахування і виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за періоди перебування у відпустках за станом здоров`я на підставі таких постанов.

76. Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

77. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

78. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

79. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

80. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

81. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

82. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.