Справа № 600/5185/24-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

18 листопада 2024 р. м. Чернівці Справа №600/5185/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-ОІЛ" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування розпорядження про анулювання ліцензії ,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області №1067-рл від 01.11.2024 року про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 2100004 терміном дії з 19.02.2021 року до 19.02.2026 року, адреса роздрібної торгівлі пальним: Чернівецька область, Глибоцький район, село Чагор, вулиця Спортивна, 1,1 А.

18.11.2024 р. від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області №1067-рл від 01.11.2024 року про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 2100004 до набрання судовим рішенням законної сили у цій справі.

Суд у відповідності до положень ч.1 ст.154 КАС України розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд доходить до наступного висновку.

Положеннями статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

За приписами частини 1 статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст.151 КАС України).

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Принципами Рекомендації №К(89)8 стосовно тимчасового судового захисту в адміністративних справах, що прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1998, визначено наступне:

- приймаючи рішення щодо необхідності надання особі тимчасового захисту, суд бере до уваги всі фактори та інтереси, які мають відношення до цієї справи. Рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта;

- заходи тимчасового захисту, про вжиття яких розпорядився правомочний суд, можуть мати форму повного або часткового призупинення виконання адміністративного акта, повного або часткового відновлення ситуації, яка існувала на момент прийняття цього адміністративного акта або після його прийняття, а також покладення судом, згідно з його повноваженнями, відповідного обов`язку на адміністративний орган влади;

- заходи тимчасового захисту жодним чином не можуть наперед визначати рішення, що його має прийняти суд у певній справі проти адміністративного акта;

- провадження в суді має здійснюватися без зволікання.

Отже, тимчасовий судовий захист є гарантією і заходом очікування. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

З матеріалів поданої заяви встановлено, що позивач отримав ліцензію №2100004 на право роздрібної торгівлі пальним з терміном дії з 19.02.2021 р. по 19.02.2026 р.

В ході проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-ОІЛ" працівниками Головного управління ДПС у Чернівецькій області встановлено розміщення на АЗС за адресою: Чернівецька область, Глибоцький район, с. Чагор, вул. Спортивна, 1-1А тимчасової споруди (модульної автозаправної станції). Відповідачем зроблено висновки, що інформації та документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, змін до них, їх скасування чи анулювання, не виявлено. Таким чином, податковий орган вважає, що позивачем вказано недостовірні відомості у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Д-ОІЛ" не погоджується з прийнятим розпорядженням Головного управління ДПС у Чернівецькій області про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Отже, судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу правомірності прийняття розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-ОІЛ".

В обґрунтуванні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-ОІЛ" про забезпечення позову, заявник вказує, що єдиним напрямком діяльності позивача була реалізація пального, а у зв`язку із прийняттям відповідачем розпорядження про анулювання ліцензії позивач втратив доходи від її використання. Також заявник зазначає, що в результаті вказаної господарської діяльності були укладені довготривалі договірні зобов`язання Товариства з контрагентами, оформлені трудові відносини із 50 працівниками, а тому прийняте розпорядження негативно впливає та фактично блокує здійснення основного виду діяльності. Таким чином заявник зазначає, що заходи забезпечення позову необхідні виключно на збереження існуючого становища підприємства до вирішення спор по суті і є тимчасовим заходом, покликаним запобігати виникнення ускладнень та докладенню зусиль для відновлення господарської діяльності у разі ухвалення рішення на користь підприємства.

На підставі наданих суду доказів встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом господарської діяльності позивача є роздрібна торгівля пальним. Відповідно до інформації податкового органу від 27.05.2024 р. обсяг сплачений позивачем податків до місцевого бюджету за період з 01.04.2023 р. по 31.03.2024 р. складає 1590455,01 гривень. Згідно інформаційного листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Д-ОІЛ" від 14.11.2024 р. на роботу до позивача працевлаштовано 50 найманих працівників, з них 1 працівник увільнений у зв`язку із призовом на військову службу по мобілізації та 1 працівник перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-ьох річного віку. Матеріали справи містять реєстр укладених позивачем договорів на поставку нафтопродуктів для здійснення господарської діяльності на АЗС за адресою: Чернівецька область, Глибоцький район, с. Чагор, вул. Спортивна, 1.

Зважаючи на викладені обставини, суди дійшов висновку, що до розгляду справи по суті щодо законності або не законності розпорядження про анулювання ліцензії, таке анулювання суттєво впливає на ведення господарської діяльності позивача, а саме: блокує формування доходу та виплати працівникам АЗС заробітної плати, призводить до негативних наслідків у взаємовідносинами з іншими суб`єктами господарювання, з якими укладені договори поставки нафтопродуктів, а також впливають на сплату податкових зобов`язань та наповнення державного бюджету. Це може призвести до невідворотних витрат та перепон у веденні господарської діяльності та безпосередньо впливає на наявні зобов`язання заявника в частині збереження робочих місць і виплати заробітної плати найманим працівникам.

Суд звертає увагу, що правомірність вжиття судами заходів забезпечення позову у цій категорії спорів вже була предметом розгляду Верховного Суду, який у постановах від 14 грудня 2021 року у справі № 240/16920/21, від 15 квітня 2022 року у справі № 440/6755/21, від 21 грудня 2022 року у справі № 160/11995/22, від 31 січня 2023 року у справі № 140/8709/21, від 22 березня 2023 року у справі № 380/8301/22, від 31.07.2024 р. у справі № 140/36282/23, якщо узагальнити, дійшов висновків про можливість вжиття заходів забезпечення позову за умови доведення та документального підтвердження обставин, які б свідчили про можливість настання невідворотних наслідків для господарської діяльності позивача.

Судом надано оцінку тому факту, що негативні наслідки, за період чинності оспорюваного розпорядження, є більше обтяжливими, ніж наслідки, які б могли виникнути у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Суд наголошує на тому, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд вважає, що обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до настання негативних наслідків для позивача, внаслідок прийнятого розпорядження про анулювання ліцензії, правомірність якої перевіряється судом в даній справі.

З вказаних підстав, суд задовольняє заяву про забезпечення адміністративного позову, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України, шляхом зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Керуючись статями 150-157, 241, 248, 256 КАС України ,-

У Х В А Л И В:

1. Заяву про забезпечення адміністративного позову задовольнити повністю.

2. Зупинити дію розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області №1067-рл від 01.11.2024 року про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 2100004 до набрання судовим рішенням законної сили у цій справі.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Суддя Т.М. Брезіна