Справа № 440/16566/23
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 листопада 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/16566/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №440/16566/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

06.11.2024 від представника позивача до суду надійшла заява, у якій просить визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання рішення суду від 20.02.2024 у справі № 440/16566/23, щодо складання довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 № АДРЕСА_1 від 22.04.2024 станом на 01.01.2020, 01.01.2022, 01.01.2023 із застосуванням прожиткового мінімуму, встановленого на 01.01.2020, 01.01.2022, 01.01.2023 для працездатних осіб. Постановити окрему ухвалу та направити її до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню Закону.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 заяву ОСОБА_2 , подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, призначено до розгляду в порядку письмового провадження. Витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 усі наявні докази щодо виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №440/16566/23.

Згідно з частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2022, 01.01.2023 для перерахунку його пенсії. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2022, 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020, 01.02.2022, 01.02.2023 пенсії ОСОБА_1 . Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3220,80 грн. (три тисячі двісті двадцять гривень вісімдесят копійок).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому в положеннях частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №440/16566/23 ІНФОРМАЦІЯ_2 22.04.2024 видано довідки №ФП71499/5713 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020; №ФП71499/5714 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022; №ФП71499/5715 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023.

Заявник у своїй заяві наполягає, що відповідач, виконуючи рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2024, склав довідки, в яких перерахував станом на 01.01.2020. 01.01.2022, 01.01.2023 - посадовий оклад, оклад за військове звання та відсоткову надбавку за вислугу років, однак розмір надбавки за особливості проходження служби та премія розраховані виходячи з грошового забезпечення станом на 01.01.2018.

Оцінюючи доводи заявника суд враховує, що хоча в рішенні Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №440/16566/23 не вказано чітких розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії, однак зобов`язано відповідача підготувати довідку про розмір грошового забезпечення щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

При цьому, вищевказаним рішенням не зобов`язано відповідача обраховувати надбавку за особливості проходження служби та премію виходячи із розміру грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2018.

У свою чергу, надання довідок від 22.04.2024 №ФП71499/5713 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020; №ФП71499/5714 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022; №ФП71499/5715 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 із такими складовими не може свідчити про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №440/16566/23 у повному обсязі, з огляду на те, що розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії прямо залежать від розміру посадового окладу, окладу за військове звання та відсоткової надбавки за вислугу років.

Так, наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Згідно пункту 1 Розділу VI Порядку №260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.

Згідно пункту 2 Розділу XVI Порядку №260 розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Таким чином, у разі збільшення розмірів основних видів грошового забезпечення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, відповідно змінюються і розміри додаткових видів грошового забезпечення, які обраховуються виходячи з розмірів змінених основних видів грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, розмір додаткових видів грошового забезпечення повинен бути обчислений в спосіб, визначений нормами чинного законодавства.

Стосовно посилань представника ІНФОРМАЦІЯ_1 на лист Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України №220/13/7642 від 14.11.2023, суд зазначає, що з 29.01.2020 по 19.05.2023 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Крім того, пунктом 4 постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 врегульовано порядок розрахунку посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, а не додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №440/16566/23.

Суд зазначає, що у ІНФОРМАЦІЯ_1 залишається обов`язок виконати рішення суду від 20.02.2024 у справі №440/16566/23.

Таким чином, заява представника позивача, подана в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктами владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Тобто, даною нормою передбачено право, а не обов`язок суду постановити окрему ухвалу.

Керуючись статтями 248, 249, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подану в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України заяву представника позивача у справі №440/16566/23 - задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 у справі №440/16566/23 щодо складання довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2022 та 01.01.2023 із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020, 01.01.2022 та 01.01.2023.

У постановленні окремої ухвали - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва