Справа № 420/26065/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, у якому позивач просить суд:

1.Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України відносно ОСОБА_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 13 лютого 2024 року за весь час затримки виплати,

2.Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 13 лютого 2024 року включно за весь час затримки виплати.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України та на теперішній час виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. При цьому, за період з 01.01.2016 по 01.08.2018 відповідач не нарахував та не виплатив йому у повному обсязі індексацію грошового забезпечення. Лише 13.02.2024 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 по справі №420/25530/23 на розрахунковий рахунок позивача була нарахована сума індексації у розмірі 101 244,27 грн. У зв`язку із чим, позивач вважає, що має право на отримання компенсації втрати частини доходів індексації, у зв`язку із порушенням строків її виплати за весь період починаючи з 01.01.2016 по 13.02.2024.

Ухвалою суду від 23.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, з огляду на безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог, з огляду на відсутність порушень, які б дозволяли стверджувати про протиправну бездіяльність з боку посадових осіб прикордонного загону в частині не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу за час затримки виплати індексації. Так, відповідач звертає увагу, що Позивач (адвокат позивача) звернувся з відповідною заявою, за вх. № К-503 від 24.07.2024 року. За результатами розгляду заяви, позивачу було надано відповідь листом від 27.07.2024 року №09/К-503/506 «Про результати розгляду заяви». Крім того, представника Позивача проінформовано листом від 14.02.2024 року №10/1615-24-Вих «Про виконання рішень судів», про виконання рішень адміністративних судів по справі № 420/25530/23. Відтак, підстави вважати протиправною бездіяльність Відповідача в цій частині позовних вимог є не аргументовано та не підтверджено будь-якими доказами, адже Відповідачем вживались дії щодо вирішення спірного питання та надавалась інформація за результатами розгляду заяви.

На виконання рішень адміністративних судів по справі №420/25530/23, НОМЕР_1 прикордонним загоном ДПСУ (військова частина НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 нараховано індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін («базового місяця») - січень 2008 року та за період з 01.03.2018 по 01.08.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін («базового місяця») - березень 2018 року з урахуванням приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, із урахуванням раніше виплачених сум. Грошові кошти в сумі 121 287,55 грн. з утриманням з вказаної суми обов`язкових податків та зборів перераховані ОСОБА_1 на надані банківські реквізити за реєстром платіжних доручень від 13.02.2024 року № 56. Зазначає, що рішеннями судів першої та апеляційної інстанції по вказаній справі не визначено обов`язку НОМЕР_1 прикордонному загону (військовій частині НОМЕР_2 ) нараховувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму несвоєчасно виплаченої індексації за весь час затримки виплати за період з 01.01.2016 року по 13.02.2024 року. Звертає увагу суду на те, що предметом судового розгляду був саме спір з приводу перерахунку на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення.

Враховуючи те, що НОМЕР_1 прикордонним загоном (військова частина НОМЕР_2 ) не допущено несвоєчасної виплати сум доходу, які стягнуто на підставі рішення суду, отже відповідні вимоги задоволенню не підлягають. Відтак, підстави вважати протиправними дії Відповідача в цій частині, є неаргументованими та непідтвердженими, а посадові особи прикордонного загону діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України та на теперішній час виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Під час проходження ОСОБА_1 військової служби, відповідач не у повному обсязі нараховував та виплачував йому індексацію грошового забезпечення за період служби починаючи з 01.01.2016, у зв`язку із чим ОСОБА_2 звернувся до суду із відповідним позовом (розглядався у межах справи №420/25530/23).

Як встановлено з наявної в КП «ДСС» в електронному вигляді інформації, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 у справі №420/25530/23, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2024, зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін («базового місяця») - січень 2008 року, та за період з 01.03.2018 по 01.08.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін («базового місяця») - березень 2018 року, та з урахуванням приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003.

На виконання указаного вище рішення суду, НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснив нарахування та виплату позивачу індексації його грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.08.2018 у сумі 101 244 грн. 27 коп.

Позивач через свого представника звернувся до відповідача із заявою від 23.07.2024 у якій просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої своєчасно індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати за весь час затримки виплати.

За результатом розгляду указаної вище заяви позивача, НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України листом (а.с.11) повідомив про те, що відповідні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки НОМЕР_1 прикордонним загоном (військова частина НОМЕР_2 ) не допущено несвоєчасної виплати сум доходу, які стягнуто на підставі рішення суду.

Відповідач у своєму листі зазначив зокрема, що на виконання рішень адміністративних судів по справі №420/25530/23 НОМЕР_1 прикордонним загоном ДПСУ (військова частина НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 нараховано індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін («базового місяця») - січень 2008 року та за період з 01.03.2018 по 01.08.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін («базового місяця») - березень 2018 року з урахуванням приписів абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, із урахуванням раніше виплачених сум, у розмірі 121 287,55 грн з утриманням з вказаної суми обов`язкових податків та зборів.

Рішення судів по справі №420/25530/23 не містять обов`язку НОМЕР_1 прикордонному загону (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день її фактичної виплати.

Відповідач також вказав у своєму листі, що Верховний Суд у постанові від 11 лютого 2021 року у справі №1540/3742/18 зазначив, що коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації втрати частини доходів виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду, а отже, право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення, позивачем набувається після набрання законної сили судового рішення та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі цього рішення.

Не погодившись із бездіяльністю відповідача, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

За приписами ч. 1-3 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Індексація грошових доходів населення відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 03.07.1991 №1283-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1283-ХІІ) - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Отже, індексація грошового забезпечення є доходом та складовою для повного розрахунку при звільненні особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078), згідно з п.2 якого індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 6 вказаного Порядку передбачено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Виплата індексації грошового забезпечення не в день звільнення позивача сторонами визнана та підтверджена рішенням суду, що набрало законної сили, та відомостями карткового рахунку позивача.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2020 № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159).

В силу вимог ст.2-4 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до пункту 1 Порядку №159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За змістом пунктів 2, 3 Порядку №159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території У країни і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення), сума індексації грошових доходів громадян.

У пункті 4 Порядку № 159 закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Так, згідно із абз.7 п.4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Системний аналіз норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

Використане у ст.3 Закону № 2050-III формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-III дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі № 810/1092/17, від 13.01.2020 у справі № 803/203/17, від 20.02.2018 у справі № 336/4675/17, від 21.06.2018 у справі № 523/1124/17, від 03.07.2018 у справі № 521/940/17, від 10.04.2019 у справі № 686/13725/17, від 15.10.2020 у справі № 240/11882/19.

Суд звертає увагу, що Верховний Суд, розглядаючи справу № 240/11882/19, в постанові від 15.10.2020 вказав, що враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 12.01.2018, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 12.01.2018. Так, у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів.

Як було встановлено судом, індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 01.08.2018 року включно позивачеві остаточно виплачено лише 13.02.2024 року, тобто із затримкою.

Доказів нарахування та виплати компенсації за затримку виплати індексації відповідач не надав.

Таким чином, позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати індексації 13.02.2024 року.

Висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у Постанові №240/6583/20 від 29.04.2021 року.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 01.01.2016 р. по 13.02.2024, підлягають задоволенню.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву не наведено доводів, які б свідчили про безпідставність вимог позивача. З наведеного вище також слідує, що посилання відповідача на позицію Верховного Суду у постанові від 11 лютого 2021 року у справі №1540/3742/18 є безпідставними у спірному випадку, й не доводять правомірності його дій у спірних правовідносинах.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи наведене, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, скільки судом прийнято рішення про задоволення вимог позивача, суд вважає за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого за подання цього позову судового збору у сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо не нарахування ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 13.02.2024 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 13.02.2024 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України 1211,20 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України, код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА