Справа № 560/20698/23
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/20698/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

13 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.05.2023 №77 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 02.09.1991 по 01.04.1996, з 01.04.1996 по 10.07.1996, з 10.07.1996 по 09.02.1999, з 10.02.1999 по 25.02.2002, з 25.02.2002 по 08.04.2002, з 19.04.2002 по 10.12.2002, з 24.12.2002 по 11.08.2003, з 12.08.2003 по 04.02.2004, з 05.02.2004 по 22.04.2005, з 23.04.2005 по 06.04.2007 та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 03.05.2023 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 07.09.1991.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.01.2024 позов задоволено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що робота ОСОБА_1 у спірні періоди підтверджена відомостями трудової книжки та додатково підтверджується письмовими поясненнями свідків і відповідачем не спростований, відтак вказані періоди підлягають зарахуванню до стажу, що враховується при призначенні і виплаті пенсії.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що спірні періоди не зараховані до трудового стажу позивача, оскільки запис на титульній сторінці трудової книжки про зміну прізвища внесено з порушенням п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме не завірений підписом керівника підприємства. Інших документів на підтвердження спірних періодів роботи, що передбачено Порядком №637 позивачем не надано.

При цьому вказано про втручання судом першої інстанції у дискреційні повноваження пенсійного органу.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 02.04.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

03.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про перерахунок пенсії та зміни страхового стажу, набутого до 01.01.2004 відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

Заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Відповідачем прийняте рішення №77 від 04.05.2023 про відмову в перерахунку пенсії та зарахуванні спірних періодів до страхового стажу позивача.

У вказаному рішенні зазначено, що до страхового стажу позивача не враховані періоди роботи:

- з 02.09.1991 по 01.04.1996 на посаді електромеханіка п`ятого розряду Шепетівського філіалу Інформаційно-обчислювального центру Хмельницької облспоживспілки;

- з 01.04.1996 по 10.07.1996 на посаді електромеханіка п`ятого розряду Шепетівської райспоживспілки;

- з 10.07.1996 по 09.02.1999 на посаді електрика Шепетівської оптово-торгової міжрайонної бази;

- з 10.02.1999 по 25.02.2002 на посаді заступника директора з господарської частини в НВО "Школа I-III ст. ім. В.Котика з дошкільним закладом";

- з 25.02.2002 по 08.04.2002 на посаді заступника директора з господарської роботи в НВО "Школа І-Ш ст. ім. В.Котика з дошкільним закладом";

- з 19.04.2002 по 10.12.2002 перебував на обліку в Шепетівському міськрайонному центрі зайнятості;

- з 24.12.2002 по 11.08.2003 на посаді молодшого оператора АЗС відділу будівництва та експлуатації АЗС філії в м. Хмельницький TЗОB "Aвіас";

- з 12.08.2003 по 04.02.2004 на посаді молодшого оператора A3C відділу будівництва тa експлуатації АЗС Дочірнього підприємства "Авіас Хмельницький";

- з 05.02.2004 по 22.04.2005 на посаді молодшого оператора АЗС відділу будівництва та експлуатації A3C ТзОВ «Світязь-А";

- з 23.04.2005 по 06.04.2007 нa посаді оператора заправних станцій відділу відділення реалізації нафтопродуктів по Хмельницькій області Управління реалізації нафтопродуктів апарату управління ВАТ "Укрнафта".

Зі змісту спірного рішення вбачається, що до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії, не зараховані періоди роботи позивача, які зазначені в трудовій книжці, оскільки запис про зміну прізвища у трудовій книжці не завірений підписом керівника підприємства.

Так, у трудовій книжці міститься запис про зміну прізвища з « ОСОБА_2 » (російською) на « ОСОБА_3 ».

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 цього ж закону право на отримання пенсії мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Стаття 26 Закону визначає умови призначення пенсії за віком, зокрема, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993, передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Згідно з п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції № 58, у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Отже позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Відтак, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудових книжок чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку, що в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

При цьому підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Згідно матеріалів справи періоди роботи позивача:

з 02.09.1991 по 01.04.1996 на посаді електромеханіка п`ятого розряду Шепетівського філіалу Інформаційно-обчислювального центру Хмельницької облспоживспілки;

з 01.04.1996 по 10.07.1996 на посаді електромеханіка п`ятого розряду Шепетівської райспоживспілки;

з 10.07.1996 по 09.02.1999 на посаді електрика Шепетівської оптово-торгової міжрайонної бази;

з 10.02.1999 по 25.02.2002 на посаді заступника директора з господарської частини в НВО "Школа I-III ст. ім. В.Котика з дошкільним закладом";

з 25.02.2002 по 08.04.2002 на посаді заступника директора з господарської роботи в НВО "Школа І-Ш ст. ім. В.Котика з дошкільним закладом";

з 19.04.2002 по 10.12.2002 перебував на обліку в Шепетівському міськрайонному центрі зайнятості;

з 24.12.2002 по 11.08.2003 на посаді молодшого оператора АЗС відділу будівництва та експлуатації АЗС філії в м. Хмельницький TЗОB "Aвіас";

з 12.08.2003 по 04.02.2004 на посаді молодшого оператора A3C відділу будівництва тa експлуатації АЗС Дочірнього підприємства "Авіас Хмельницький";

з 05.02.2004 по 22.04.2005 на посаді молодшого оператора АЗС відділу будівництва та експлуатації A3C ТзОВ «Світязь-А";

з 23.04.2005 по 06.04.2007 нa посаді оператора заправних станцій відділу відділення реалізації нафтопродуктів по Хмельницькій області Управління реалізації нафтопродуктів апарату управління ВАТ "Укрнафта";

підтверджуються записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 07.09.1991, яка належить ОСОБА_1 .

Записи трудової книжки не містять виправлень, підчищень або описок, отже належним чином підтверджують трудовий стаж позивача, набутий ним у ці періоди.

На титульних аркушах трудової книжки містяться виправлення прізвищ позивача, а також зазначаються підстави зміни прізвищ (змінна паспортних даних).

При цьому виправлення відповідають паспортним даним позивача та містять відбиток штампу роботодавця.

Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а.

Також подібні висновки були застосовані Сьомим апеляційним адміністративним судом у постановах від 25.03.2024 у справі №600/4124/23-а та від 02.04.2024 у справі №560/18937/23.

Судом першої інстанції вірно вказано, що відповідальність за можливі помилки або виправлення у трудовій книжці, у тому числі якість записів та відбитків печаток не може бути перекладена на працівника та призводити до позбавлення його права на врахування фактично відпрацьованого часу у складі трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Доводи відповідача про необхідність додаткового підтвердження страхового стажу позивача безпідставні, оскільки вказані періоди роботи підтверджені наявними у справі первинними документами, а саме відомостями трудової книжки, що відповідачем не спростовано.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що робота ОСОБА_1 у спірні періоди підтверджена відомостями трудової книжки та додатково підтверджується письмовими поясненнями свідків, які надані до суду першої інстанції, тому вказані періоди підлягають зарахуванню до стажу, що враховується при призначенні і виплаті пенсії.

Щодо доводів скаржника, про те, що питання призначення пенсії належить до дискреційних повноважень пенсійного органу суд зазначає наступне.

Велика Палата Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №591/5935/17, розглядаючи спір виходила з того, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Ця мета зазначена також у статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Частиною 4 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання вчинити дії після скасування його адміністративного акту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №0940/2394/18.

Так відповідачем у цій справі було перевірено подані документи, та прийняте спірне рішення за результатами розгляду поданих документів, а отже суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, тому суд першої інстанції вірно дійшов висновку про задоволення позову у спосіб, що дасть можливість вирішити питання, щодо якого звернувся позивач.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.