Справа № 380/16175/24
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 рокусправа № 380/16175/24
м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

встановив:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області (місцезнаходження: 82631, Львівська область, Стрийський район, с.Козьова, вул.Європейська, 46, ) , в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення XXXIV сесії VIII демократичного скликання Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 28.03.2024 за №2004-34/2024 «Про внесення змін в структуру апарату та виконавчих органів Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області», в частині виведення зі структури та штатного розпису посади першого заступника Козівського сільського голови;

-визнати протиправним та скасувати розпорядження сільського голови Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 27.06.2024 за №61/07-24-К «Про звільнення ОСОБА_1 »;

-поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника сільського голови Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області з 29 червня 2024 року;

-стягнути з Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу до поновлення на посаді (роботі);

-стягнути з Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає таке.

Позивач, ОСОБА_1 , працював на посаді першого заступника сільського голови Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області.

Позивача звільнено з цієї посади у зв`язку із прийняттям радою рішення про виведення зі структури та штатного розпису посади першого заступника Козівського сільського голови. Позивач вважає, що таке рішення Козівської сільської ради прийнято з порушенням процедури, встановленої Законом України «Про місцеве самоврядування» та Регламентом Козівської сільської ради. Крім того, позивач вважає, що відповідач порушив трудові права позивача, оскільки не повідомив його про майбутнє вивільнення за два місяці до такого. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 31.07.2024 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Відповідач був повідомлений про розгляд цієї справи. Копію адміністративного позову доставлено відповідачу в електронному вигляді 26.07.2024 о 18:25; ухвали про відкриття провадження доставлено відповідачу в електронному вигляді 01.08.2024 о 20:15.

Крім того, повторно, у відповідь на лист сільського голови від 05.09.2024, відповідачу надіслано поштою копію ухвали про відкриття спрощеного провадження. Цю ухвалу отримано відповідачем, згідно з інформацією трекінгу «Укрпошта» 12.09.2024.

Суд наголошує, що відповідач не скористався своїм правом подання до суду заяв по суті справи та доказів.

Суд встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 , рішенням сесії VIII демократичного скликання Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області №10-01/2020 від 24.11.2020 затверджений за пропозицією сільського голови ОСОБА_2 на посаду першого заступника сільського голови Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області.

Рішенням XXXIV сесії VIII демократичного скликання Козівської сільської ради №2004-34/2024 від 28.03.2024 «Про внесення змін в структуру апарату та виконавчих органів Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області» на підставі підпункту 5 пункту 1 статті 26 та статті 54 Закону України «Про місцеве самоврядування» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 21 липня 2005 року № 614 «Деякі питання віднесення областей та міст до груп за оплатою праці», постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 482 «Про деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету», наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 02 жовтня 1996 року №77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади та їх виконавчих органів, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів», наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2002 року № 57 «Про затвердження документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету», та з метою економії бюджетних коштів Козівської сільської ради, вирішено внести зміни в структуру апарату та виконавчих органів Козівської сільської ради, а саме: 1) вивести зі структури та штатного розпису посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів (одна штатна одиниця) і першого заступника Козівського сільського голови (одна штатна одиниця); 2) ввести до структури апарату та штатного розпису посаду заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів (одна штатна одиниця). Це рішення вступає в дію з 01 червня 2024 року.

Рішенням XXXV сесії VIII демократичного скликання Козівської сільської ради №2039-35/2024 від 25.04.2024 «Про внесення змін до рішення сесії Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області № 2004-34/2024 від 28.03.2024 «Про внесення змін у структуру апарату та виконавчих органів Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області» на підставі підпункту 5 пункту 1 статті 26 та статті 54 Закону України «Про місцеве самоврядування» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 21 липня 2005 року № 614 «Деякі питання віднесення областей та міст до груп за оплатою праці», постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 482 «Про деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету», наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 02 жовтня 1996 року №77 «Про умови оплати праці робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади та їх виконавчих органів, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів прокуратури, судів та інших органів», наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2002 року № 57 «Про затвердження документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету», та враховуючи факт створення відділу архітектури, містобудування, земельних ресурсів та благоустрою Козівської сільської ради, вирішено внести зміни в рішення сесії Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області № 2004-34/2024 від 28.03.2024 «Про внесення змін у структуру апарату та виконавчих органів Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області», виклавши його в наступній редакції: «Пункт 1 залишити без змін». Затверджено штатний розпис в новій редакції згідно з додатком до цього рішення. Пункт 3 рішення сесії Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області №2004-34/2024 від 28.03.2024 викладено в наступній редакції: «Даний штатний розпис вступає в силу з 01.07.2024 року».

Розпорядженням сільського голови Козівської сільської ради від 30.04.2024 за №38/07-24-К, на підставі рішення XXXIV сесії VIII демократичного скликання Козівської сільської ради №2004-34/2024 від 28.03.2024 та рішення XXXV сесії VIII демократичного скликання Козівської сільської ради за №2039-35/2024 від 25.04.2024, за правилами ст. 49-2 КЗпП України, зобов`язано попередити працівника - першого заступника сільського голови Козівської сільської ради ОСОБА_1 про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням посади «першого заступника сільського голови Козівської сільської ради». Фактичне вивільнення здійснити не раніше ніж через 2 місяці з дня попередження працівників. Ознайомити з цим розпорядженням під особистий підпис зазначеного працівника; одночасно запропоновано обійняти ОСОБА_1 посаду «заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів» з посадовим окладом 13 750 гривень, після затвердження цієї кандидатури на відповідній сесії Козівеької сільської ради відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». У разі згоди запропоновано ОСОБА_1 подати відповідну заяву до 01.07.2024.

11.06.2024 посадовими особами Козівської сільської ради складено та підписано акт про відмову від ознайомленням та проставлення підпису стосовно підтвердження отримання попередження про наступне вивільнення у порядку ст. 49-2 Кодексу законів про працю України». Зі змісту цього акта видно, що 11.06.2024 ОСОБА_1 було вручено персональне попередження про наступне вивільнення у порядку ст. 49-2 КЗпП України, а також одночасно запропоновано обійняти посаду «заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів», після затвердження цієї кандидатури на відповідній сесії Козівської сільської ради. Як зазначено в акті, ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення та проставлення особистого підпису.

Також з 29.04.2024 до 10.06.2024 позивач перебував на тимчасовому листку непрацездатності.

Розпорядженням сільського голови Козівської сільської ради від 27.06.2024 за №61/07-24-К «Про звільнення ОСОБА_1 » зобов`язано звільнити ОСОБА_1 28.06.2024 з посади першого заступника Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України).

Позивач вважає, що його звільнили з посади протиправно, а тому звернувся до суду із позовом про скасування наказів про звільнення та про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР далі також Закон №280/97-ВР).

Статтею 2 Закону № 280/97-ВР встановлено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону № 280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами (ч.3 ст.10 Закону № 280/97-ВР).

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ч.1 ст.11 Закону № 280/97-ВР).

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади (ч.2 ст.11 Закону № 280/97-ВР).

Пунктом 3 ч.1 ст. 26 Закону №280/97-ВР встановлено виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад щодо вирішення виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради таких питань, як затвердження регламенту ради; утворення і ліквідація постійних та інших комісій ради, затвердження та зміна їх складу, обрання голів комісій; утворення виконавчого комітету ради, визначення його чисельності, затвердження персонального складу; внесення змін до складу виконавчого комітету та його розпуск; затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання; заслуховування звітів постійних комісій, керівників виконавчих органів ради та посадових осіб, яких вона призначає або затверджує.

Статтею 42 Закону № 280/97-ВР визначено повноваження сільського, селищного, міського голови, відповідно до якої, зокрема, він: організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради; вносить на розгляд ради пропозиції про кількісний і персональний склад виконавчого комітету відповідної ради; вносить на розгляд ради пропозиції щодо структури виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету, їх штатів, встановлених відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Закону № 280/97-ВР визначено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Згідно з ч.4 ст. 46 Закону № 280/97-ВР наступні сесії ради (окрім першої) скликаються: сільської, селищної, міської ради, відповідно сільським, селищним, міським головою.

Рішення про скликання сесії ради відповідно до ч.ч. 4,6,8 цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради (ч.10 ст.46 Закону № 280/97-ВР).

Пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян. Пропозиції щодо прийняття рішень, які відповідно до закону є регуляторними актами, вносяться з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ч.15 ст. 46 Закону № 280/97-ВР порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Частиною 1 ст. 47 Закону № 280/97-ВР визначено, що постійні комісії ради є органами ради, що обираються з числа її депутатів, для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до її відання, здійснення контролю за виконанням рішень ради, її виконавчого комітету.

Відповідно до ч.5 ст. 47 Закону № 280/97-ВР постійні комісії попередньо розглядають кандидатури осіб, які пропонуються для обрання, затвердження, призначення або погодження відповідною радою, готують висновки з цих питань.

Перелік, функціональна спрямованість і порядок організації роботи постійних комісій визначаються регламентом відповідної ради та Положенням про постійні комісії, що затверджується радою з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» щодо реалізації повноважень ради у здійсненні державної регуляторної політики постійними комісіями відповідної ради (ч.15 ст. 47 Закону № 280/97-ВР) .

Статтею 51 Закону № 280/97-ВР визначено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради затверджується радою за пропозицією сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - за пропозицією голови відповідної ради.

Виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Міська рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначає Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (далі також Закон № 2493-ІІІ).

Згідно з ст.1 Закону № 2493-ІІІ служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Відповідно до ст.3 Закону № 2493-ІІІ посадами в органах місцевого самоврядування, зокрема, є виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Статтею 20 Закону № 2493-ІІІ передбачено, що служба в органах місцевого самоврядування може бути припинена як на підставах, визначених цією статтею, так і на загальних підставах, передбачених Кодексом законів про працю України.

Рішення про припинення служби в органах місцевого самоврядування може бути оскаржено посадовою особою місцевого самоврядування у порядку, визначеному законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Частинами 1, 2 статті 49-2 КЗпП України встановлено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Відповідно до ч.3 ст.49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Рішенням І сесії VIIІ демократичного скликання Козівської сільської ради від 02 грудня 2020 року затверджено Регламент Козівської сільської ради.

Пунктом 3 ч. 8 ст. 4 Регламенту Козівської сільської ради передбачено, що проекти рішень ради оприлюднюються на офіційному веб-сайті та/або на офіційному стенді ради чи іншим шляхом не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття. Уся інформація, що оприлюднюється на офіційному веб-сайті ради, подається із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Частинами 1, 3 ст. 17 Регламенту Козівської сільської ради визначено, що постійна комісія Ради є органом ради, що обирається з числа її депутатів для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до відання ради, здійснення контролю за виконанням рішень ради, контролю за рішеннями виконавчого комітету.

Постійні комісії утворюються радою не пізніше, як на другій сесії Ради. П

Постійні комісії обираються Радою на строк її повноважень у складі голови і членів комісії. Всі інші питання структури комісії вирішуються відповідною комісією.

Козівська сільська рада VIІІ скликання утворює такі Постійні комісії: 1) З питань депутатської етики, законності, правоохоронної діяльності, дотримання прав людини та військових проблем; 2) З питань бюджету, регуляторної політики та управління майном комунальної власності; 3) З питань інвестиційної політики, розвитку підприємництва, інфраструктури, туризму, рекреації, торгівлі, деревообробної галузі, житловокомунального господарства, паливо-енергетичних ресурсів та транспорту; 4) З питань освіти, культури, охорони здоров`я, соціального захисту, молоді, спорту, історичної пам`яті та співпраці із засобами масової інформації; 5) З питань регулювання земельних відносин, будівництва, адміністративного устрою, планування територій та архітектури, екології і природних ресурсів та лісогосподарської діяльності.

Згідно з ч.ч. 7-8 ст. 24 Регламенту Козівської сільської ради рішення про скликання чергової сесії Ради доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд Ради.

Інформація про скликання сесії Ради оприлюднюється на офіційному веб- сайті.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 27 Регламенту Козівської сільської ради проект порядку денного сесії Ради, не пізніш як за 10 днів до дати початку сесії Ради (за винятком позачергових сесій), формує Голова на основі: 1) плану роботи Ради; 2) пропозицій Секретаря Ради; 3) пропозицій депутатів Ради; 4) пропозицій Постійних та інших комісій ради; 5) пропозицій, поданих громадою в порядку місцевої ініціативи; 6) пропозицій Виконавчого комітету; 7) пропозицій Старост; 8) пропозицій членів територіальної громади, поданих у порядку місцевої ініціативи або електронної петиції.

Пропозиція щодо кожного питання, яке пропонується включити до проекту порядку денного сесії, подається з проектом рішення, яке пропонується прийняти за цією пропозицією, підготовленим згідно з вимогами цього Регламенту.

Частиною 1 ст. 29 Регламенту Козівської сільської ради передбачено, що включенню питання до проекту порядку денного та його винесенню на розгляд пленарного засідання Ради передує попередній розгляд цього проекту в Постійних комісіях, до сфери повноважень яких належать ці питання (якщо рішення не процедурне).

Питання, які не були попередньо розглянуті відповідними Постійними комісіями до порядку денного не включаються та не розглядаються на сесії.

Статтею 30 Регламенту Козівської сільської ради встановлено, що проект рішення, що планується винести на розгляд Ради, подається Секретарю Ради у друкованій та електронній формі (у текстовому форматі).

Текст проекту рішення має складатися з таких частин: 1) мотивувальної, в якій містяться посилання на закон, інший акт або обставини, якими викликана необхідність прийняття даного рішення; резолютивної, в якій конкретно і чітко формулюється текст рішення, у т.ч. особи, відповідальні за реалізацію даного рішення; 3) заключної, в якій вказані посадова особа або Постійна комісія, на яких покладається контроль за виконанням рішення. До проекту рішення додаються передбачені текстом додатки.

З урахуванням зазначених норм суд дійшов таких висновків:

-посада заступника сільського голови є виборною посадою, яка затверджується рішенням сільської ради та входить до складу виконавчого комітету ради;

- затвердження загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, структури виконавчих органів ради, відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання здійснюється за пропозицією сільського, селищного, міського голови та відноситься до виключної компетенції, зокрема, сільської ради;

-проект порядку денного сесії Ради, не пізніш як за 10 днів до дати початку сесії Ради (за винятком позачергових сесій), формує Голова на основі, зокрема, пропозицій депутатів Ради;

-для вивчення, попереднього розгляду і підготовки питань, які належать до відання ради обираються постійні комісії ради; до проекту порядку денного та його винесенню на розгляд пленарного засідання Ради передує попередній розгляд питання, включеного до такого проекту в Постійних комісіях, до сфери повноважень яких належать ці питання, тобто якщо питання, включене до порядку денного сесії не було предметом попереднього розгляду у відповідній компетентній Постійній комісії, то таке питання, його проект не виноситься на розгляд сесії;

- проекти рішень Козівської сільської ради, які повинні мати відповідно форму та структуру, оприлюднюються на офіційному веб-сайті та/або на офіційному стенді ради чи іншим шляхом не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Як встановив суд, розпорядженням сільського голови № 31/01-20 від 15.03.2024 передбачено скликання у березні 2024 року XXXIV чергової сесії Козівської сільської ради VIII скликання та визначено датою проведення її засідання 28 березня 2024 року (четвер), об 11.00 у сесійній залі Козівської сільської ради. На розгляд XXXIV чергової сесії Козівської сільської ради VIII скликання винесено питання за 10 днів, втім, серед переліку питань, які налічують 19 питань.

З протоколу №34 від 28 березня ХХХІVсесії VІІІ скликання видно, що на сесії слухали, серед інших, ОСОБА_3 , який зачитав депутатське звернення депутатської групи «Єдність і поступ» про внесення до порядку денного питання «Про внесення змін до структури та штатного розпису Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області», а саме вивести із штатного розпису посаду першого заступника голови та заступника голови із виконавчих органів ради та ввести посаду заступника.

Голова Козівської сільської ради ОСОБА_2 поставив на голосування про внесення цього питання до порядку денного. За внесення означеного питання до порядку денного проголосувала більшість, рівно ж як і за порядок денний в цілому.

За внесення змін до структури та штатного розпису Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області депутати сільської ради проголосували більшістю голосів.

Як встановив суд, оскаржуване у цій справі рішення XXXIV сесії VIII демократичного скликання Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області №2004-34/2024 від 28.03.2024 «Про внесення змін в структуру апарату та виконавчих органів Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області», в частині виведення зі структури та штатного розпису посади першого заступника Козівського сільського голови» відноситься до рішень, основні засади щодо прийняття якого визначені пунктом 3 ч.1 ст. 26 Закону №280/97-ВР, тобто затвердження змін у структурі апарату та виконавчих органів Козівської сільської ради повинно було відбуватися виключно за пропозицією сільського голови.

Натомість, як видно з матеріалів справи, з пропозицією внести зміни до структури апарату та виконавчих органів Козівської сільської ради звернулася депутатська група «Єдність і поступ» в особі депутата ОСОБА_3 .

Також, як встановив суд, відповідач не подав до суду доказів того, що питання про внесення змін в структуру апарату та виконавчих органів Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області попередньо розглядалося компетентною постійною комісією сільської ради. Відтак, суд дійшов висновку про те, що рішення попередньо не було предметом розгляду постійної комісії.

Крім того, суд встановив, що на момент внесення до порядку денного питання про внесення змін в структуру апарату та виконавчих органів Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області був відсутній проект відповідного рішення, оскільки такий не був оприлюднений у відповідній формі та у строк, визначений Регламентом Козівської сільської ради.

Суд не заперечує того, що повноваження сільської ради, визначені ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування», є дискреційними, однак здійснення таких дискреційних повноважень, як скорочення посади, має відбуватися з дотриманням критеріїв правової (справедливої) процедури, як складової принципу верховенства і принципу законності.

Як встановив суд, відповідач, приймаючи рішення, яким вносяться зміни структури апарату та виконавчих органів на пленарному засіданні сесії, допустив порушення процедури, урегульованої нормами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту Козівської сільської ради, які регулюють процедуру прийняття.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи оскаржуване у цій справі рішення XXXIV сесії VIII демократичного скликання Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 28.03.2024 за №2004-34/2024, суд дійшов висновку, що таке не відповідає критеріям правомірності, визначених п. 2 ст.2 КАС України, а тому є протиправним і підлягає скасуванню.

У зв`язку з тим, що Рішення XXXV сесії VIII демократичного скликання Козівської сільської ради №2039-35/2024 від 25.04.2024 «Про внесення змін до рішення сесії Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області № 2004-34/2024 від 28.03.2024 «Про внесення змін у структуру апарату та виконавчих органів Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області», є таким, що стосується виконання рішення XXXIV сесії VIII демократичного скликання Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 28.03.2024 за №2004-34/2024 «Про внесення змін в структуру апарату та виконавчих органів Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області», в частині виведення зі структури та штатного розпису посади першого заступника Козівського сільського голови, відтак є з ним пов`язане, а тому також підлягає скасуванню.

При вирішенні спору і цій частині, суд вважає доцільним вийти за межі позовних вимог, оскільки таке необхідно для відновлення прав позивача.

Отже, в частині позовних вимог про скасування рішень Козівської сільської ради XXXV сесії VIII демократичного скликання Козівської сільської ради №2039-35/2024 від 25.04.2024 та №2004-34/2024 від 28.03.2024 позов підлягає задоволенню.

Стосовно порушення трудових прав позивача, то суд зазначає таке.

Як встановив суд, розпорядженням сільського голови Козівської сільської ради від 30.04.2024 за №38/07-24-К, на підставі рішення XXXIV сесії VIII демократичного скликання Козівської сільської ради №2004-34/2024 від 28.03.2024 та рішення XXXV сесії VIII демократичного скликання Козівської сільської ради за №2039-35/2024 від 25.04.2024, за правилами ст. 49-2 КЗпП України, зобов`язано попередити працівника - першого заступника сільського голови Козівської сільської ради ОСОБА_1 про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням посади «першого заступника сільського голови Козівської сільської ради». Фактичне вивільнення здійснити не раніше ніж через 2 місяці з дня попередження працівників. Ознайомити з цим розпорядженням під особистий підпис зазначеного працівника; одночасно запропоновано обійняти ОСОБА_1 посаду «заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів» з посадовим окладом 13 750 гривень, після затвердження цієї кандидатури на відповідній сесії Козівеької сільської ради відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування». У разі згоди запропоновано ОСОБА_1 подати відповідну заяву до 01.07.2024.

11.06.2024 посадовими особами Козівської сільської ради складено та підписано акт про відмову від ознайомленням та проставлення підпису стосовно підтвердження отримання попередження про наступне вивільнення у порядку ст. 49-2 Кодексу законів про працю України». Зі змісту цього акта видно, що 11.06.2024 ОСОБА_1 було вручено персональне попередження про наступне вивільнення у порядку ст. 49-2 КЗпП України, а також одночасно запропоновано обійняти посаду «заступника сільського голови з питань діяльності виконавчих органів», після затвердження цієї кандидатури на відповідній сесії Козівської сільської ради. Як зазначено в акті, ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення та проставлення особистого підпису.

Розпорядженням сільського голови Козівської сільської ради від 27.06.2024 за №61/07-24-К «Про звільнення ОСОБА_1 » зобов`язано звільнити ОСОБА_1 28.06.2024 з посади першого заступника Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України).

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Пунктом 1 ч.1 ст.40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників

Частинами 1, 2 статті 49-2 КЗпП України встановлено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Відповідно до ч.3 ст.49-2 КЗпП України одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Таким чином, обов`язковими умовами, без дотримання яких наступне вивільнення буде незаконним є: персональне попередження працівника не пізніше ніж за два місяці до вивільнення та обізнаність працівника із переліком усіх наявних вакантних посад, які пропонуються йому, з врахуванням критеріїв, визначених приписамист.49-2 КЗпП України.

Отже, за приписами ч.2 ст. 40, ч.3 ст. 49-2 КЗпП України власник вважається таким, що належно виконав свій обов`язок щодо сприяння у збереженні роботи працівника, який підлягає звільненню у зв`язку із скороченням штату, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник який вивільнюється, працював.

Такий обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору та охоплює вакантні посади, які з`явилися в установі протягом всього цього періоду і які існували на день звільнення.

З матеріалів справи видно, що позивач персонально був повідомлений про наступне вивільнення 11.06.2024. Позивача звільнено з посади 28.06.2024.

Відтак суд констатує порушення відповідачем трудового законодавства в частині норми, якою передбачено обов`язок персонально попередити працівника про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці до вивільнення.

Згідно з ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Під незаконним звільненням слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, встановленого законом.

Ураховуючи положення ч.1 ст. 235 КЗпП України, на орган, що розглядає трудовий спір, у разі з`ясування того, що звільнення працівника відбулось незаконно, покладається обов`язок поновлення такого працівника на попередній роботі.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту прав, ніж зазначений в ч.1 ст.235 КЗпП України, а тому, встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

У постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №804/958/16 зазначено, що з аналізу статті 235 КЗпП України вбачається, що у разі встановлення незаконного звільнення суд обмежений правами щодо поновлення такого працівника на посаді, а саме, суд може поновити таку особу лише на роботі, з якої працівника було звільнено.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11.02.2021 року у справі № 640/21065/18, від 27.04.2021 року у справі № 826/8332/17, від 31.05.2021 року у справі № 840/3202/18, від 20.01.2021 року у справі №640/18679/18, від 25.02.2021 року у справі № 820/292/17.

Відтак, позов у частині поновлення позивача на роботі на посаді, з якої він був звільнений, з 29.06.2024, - підлягає задоволенню.

У частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі Порядок №100).

Суд встановив, що позивача звільнено 28 червня 2024 року (останній робочий день), відповідно, сума виплат за два календарні місяці роботи, для розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу повинна обчислюватись, виходячи з виплат за квітень та травень 2024 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про доходи від 26.07.2024 середньоденна заробітна плата позивача складає 1978,02грн., середньомісячна заробітна плата складає 42527,43грн.

Виходячи із поняття вимушеного прогулу, кількість днів вимушеного прогулу визначається з дня звільнення та до ухвалення судом рішення про поновлення на роботі незаконного звільненого працівника, у цьому разі з 29 червня 2024 року до 13 листопада 2024 року.

За період з 29 червня 2024 року до 13 листопада 2024 року кількість робочих днів становить 98.

Таким чином, сума середнього заробітку, що підлягає виплаті позивачу за час вимушеного прогулу за вказаний вище період становить 193845,96(1978,02 грн х 98 днів), який підлягає стягненню з відповідача.

При цьому сума обов`язкових податків і зборів підлягає нарахуванню та утриманню під час виконання судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідач не довів правомірність звільнення позивача та прийняття оскаржуваного розпорядження з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст. 19 Конституції України та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Суд також зазначає, що відповідно до п.п. 2-3 ч.1 ст.371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Тому рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, слід звернути до негайного виконання.

Сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць становить 42527,43грн.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, то суд зазначає таке.

Згідно з п.п. 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 ( з внесеними змінами) моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків, крім того у кожній справі суду необхідно з`ясовувати характер правовідносин сторін та чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Ураховуючи наведені положення для задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди вказана шкода повинна бути не лише передбачена, зокрема, спеціальним законом, а і підтверджена доказами, які повинні бути надані позивачем разом із такою вимогою.

Позивач у позовній заяві вказує, що внаслідок прийняття відповідачем рішення і звільнення позивач з роботи, у нього виникло психологічне напруження, розчарування та незручності, зокрема, через порушення принципу належного врядування.

Водночас, як видно з матеріалів справи, позивач не надав суду доказів на підтвердження того, що рішення та дії відповідача завдали йому моральної шкоди.

Суд допускає, що у зв`язку із спірними правовідносинами, що виникли між позивачем та відповідачем, позивач отримала негативні емоції, однак самих лише емоцій недостатньо для висновку про те, що особі має бути відшкодовано моральну шкоду.

З огляду на викладене, вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Стосовно клопотання представниці позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, то суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.ч.1, 4, 7, 9 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави суду для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 справі №810/3806/18, від 19.09.2019 у справі №826/8890/18.

Представниця позивача, адвокат Турчин Юлія Ігорівна просить стягнути з відповідача 10000,00грн витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи видно, що представниця позивач, обґрунтовуючи понесені витрати на правову допомогу, подала до суду: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомоги від 15.07.2024, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «ГТ Правовий захист» та ОСОБА_1 , ордер на надання правничої допомоги від 19.08.2024, виданий адвокатським об`єднанням «ГТ Правовий захист», додаток №1 до договору про надання правничої допомоги, акт виконаних робіт, рахунок №40/24 від 15.07.2024, виписку з карткового рахунку ОСОБА_1 , звіт про виконану роботу.

Суд проаналізував означені докази на підтвердження витрат, понесених позивачем, і дійшов висновку, що вони необґрунтовані з огляд на таке.

Як видно з рахунку від 15.07.2024, виставленому позивачу, оплата за надання послуг згідно з договором про надання правничої допомоги №40/24 від 15.07.2024 становить 10000,00грн.

Водночас, означена сума складається з: консультація з вивчення документів щодо правових підстав визнання протиправними дій та рішень органу місцевого самоврядування, поновлення на роботі 1000,00грн; адвокатський запит до Козівської сільської ради 1000,00грн; позовна заява 7000,00грн; клопотання про долучення доказів 1000,00грн.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи, позовна заява подана особисто позивачем 26.07.2024, тоді як ордер на надання правничої допомоги видано 15.08.2024. Тому, суд припускає, що можливо позивач дійсно звертався до адвокатського об`єднання про надання консультації, однак належних та достатніх доказів того, що позовну заяву підготовлено саме означеним адвокатським об`єднанням нема.

Суд при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, керується критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає правовій позиції Верховного Суду у постановах від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18, від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не є обґрунтованою у контексті обсягу фактично наданих ним послуг, із урахуванням складності справи, досліджених та підготовлених доказів, обсягу нормативно-правових актів, використаних адвокатом та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг з розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Вказане зумовлює висновок суду про стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача 3000,00грн витрат на правову допомогу.

Щодо судового збору, то суд зазначає таке.

Як видно з матеріалів справи, позивач за звернення до суду сплатив судовий збір на суму 3633,60грн

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом з тим, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подається фізичною особою належить сплатити 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У цій справі позивач подав до суду позов з однією вимогою немайнового характеру, за яку належить сплатити судовий збір, а також з вимогою про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, за яку судовий збір сплачувати не належить. При цьому оскаржуване у цій справі розпорядження сільського голови стосується і пов`язане з вимогою про поновлення на роботі на відповідній посаді.

Таким чином, звертаючись до суду з позовною заявою у цій справі, позивач повинен був сплатити 1211,20грн судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Частиною ж 1 цієї статті передбачено, що судовий збір повертається у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Вирішення ж питання про повернення судового збору здійснюється за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. Тому питання про повернення надміру сплаченого позивачем судового збору може бути вирішене судом за клопотанням позивача шляхом постановлення ухвали.

З урахуванням викладеного, та норми ст.139 КАС, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача, з його бюджетних асигнувань 1211,20грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області (місцезнаходження: 82631, Львівська область, Стрийський район, с.Козьова, вул.Європейська, 46, ) про визнання протиправним і скасування рішення та розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення XXXIV сесії VIII демократичного скликання Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області від 28.03.2024 за №2004-34/2024 «Про внесення змін в структуру апарату та виконавчих органів Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області», в частині виведення зі структури та штатного розпису посади першого заступника Козівського сільського голови.

Визнати протиправним та скасувати рішенням XXXV сесії VIII демократичного скликання Козівської сільської ради №2039-35/2024 від 25.04.2024 «Про внесення змін до рішення сесії Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області № 2004-34/2024 від 28.03.2024 «Про внесення змін у структуру апарату та виконавчих органів Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області».

Визнати протиправним та скасувати розпорядження сільського голови Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області №61/07-24-К від 27.06.2024 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника сільського голови Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області з 29 червня 2024 року.

Стягнути з Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області (місцезнаходження: 82631, Львівська область, Стрийський район, с.Козьова, вул.Європейська, 46, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 193845,96 (сто дев`яносто три тисячі вісімсот сорок п`ять)грн96коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення 42527(сорок дві тисячі п`ятсот двадцять сім)грн 43 грн. середнього заробітку за один місяць з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів допустити до негайного виконання.

У задоволенні позову в частині інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області (місцезнаходження: 82631, Львівська область, Стрийський район, с.Козьова, вул.Європейська, 46, ), з її бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 1211 (одна тисяча двісті одинадцять)грн20 коп судового збору.

Стягнути з Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області (місцезнаходження: 82631, Львівська область, Стрийський район, с.Козьова, вул.Європейська, 46, ), з її бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3000 (три тисячі)грн00 коп витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.11.2024.

Суддя Лунь З.І.