Справа № 380/12936/24
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 рокусправа № 380/12936/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач просить суд:

-визнати протиправними та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене листом від 31.05.2024 №6122 про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 відстрочку від призову за мобілізацією на підставі абз.4 ч.1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач є військовозобов`язаним та самостійно виховує неповнолітню дитину ОСОБА_2 , яка проживає разом з ним та знаходиться на повному утриманні позивача. 10.04.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з тим, що самостійно виховує неповнолітню дитину. В подальшому 06.06.2024 від відповідача надійшов лист, яким повідомлено про ухвалення рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки подані документи не підтверджують факт самостійного виховання неповнолітньої дитини. При цьому, зазначає, що двічі йому надавалась відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, жодних питань щодо подання неповного пакету документів у службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 не виникало. На даний час відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації скасована, з невідомих підстав. Вважає відмову відповідача щодо надання відстрочки від призову на військову службу протиправною, оскільки рішенням суду від 11.05.2021 у справі №442/1676/21 призначено стягнення аліментів з матері дитини в розмірі 1400 грн та встановлено, що дитина проживає з батьком. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 24.06.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем до заяви від 10.04.2024 жодних документів, які б підтверджували самостійне виховання неповнолітньої дочки (свідоцтво про смерть одного з батьків або рішення суду про оголошення одного із батьків померлим, або рішення суду про позбавлення одного з батьків батьківських прав, або вирок суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі, або документи, які підтверджують, що особа самостійно виховує та утримує дитину) надано не було. Відповідб на заяву позивача від 10.04.2024, яка є предметом оскарження, жодним чином не обмежувала позивача додатково надати документи, які підтверджують факт, що він самостійно, тобто без участі інших осіб, в тому числі матері дитини, виховує дитину віком до 18 років. Крім того, з матері дитини ОСОБА_3 на користь позивача стягуються аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки, в розмірі визначеному рішенням суду, що підтверджує той факт, що матір дитини теж бере участь в утриманні неповнолітньої дитини, і жодним чином не підтверджує факту самостійного утримання та виховання неповнолітньої дитини позивачем.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується матеріалами справи, зокрема, тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.12.2020, позивач є батьком неповнолітньої ОСОБА_2 , матір`ю є ОСОБА_4 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 27.11.2012 по справі №1306/6028/2012 було розірвана шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Згідно Довідки №9 від 04.04.2024, виданої ОСББ Тустань 108/2, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 ( по місцю реєстрації позивача).

Відповідно до Актів обстеження умов проживання, складених комісією Служби у справах дітей Дрогобицької міської ради, у будинку за адресою м. Дрогобич, вул. Рєпіна,16, дитина ОСОБА_2 забезпечена окремою кімнатою, всім необхідним. Під час розмови з останньою з`ясовано, що вона постійно проживає з батьком ОСОБА_1 , який займається її вихованням, навчанням, здоров`ям та утриманням. Мати її вихованням та утриманням не займається, навчанням, здоров`ям не цікавиться. ОСОБА_2 повністю перебуває на утриманні батька ОСОБА_1 .

За рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.05.2021 у справі №442/1676/21, позивач самостійно виховує дитину ОСОБА_2 , яка проживає разом з ним. Вказаним рішенням зобов`язано стягувати з ОСОБА_5 (матір) в користь ОСОБА_1 (батько) аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1400 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

10.04.2024 позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання відстрочки від призову по мобілізації у зв`язку з тим, що він самостійно виховує свою неповнолітню дочку ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

До вказаної заяви позивачем було надано: копія паспорту та РНОКПП; копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.12.2020; копія довідки про склад сім`ї №9 від 04.04.2024; копія рішення від 27.11.2012 у справі №1306/6028/2012; копія рішення від 11.05.2021 у справі №462/1676/21; акт обстеження умов проживання від 15.03.2023 та від 25.09.2023.

Листом від 31.05.2024 №6122 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача, що подані документи до заяви від 10.04.2024 не підтверджують факту самостійного виховання неповнолітньої дитини, достатніх правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації не має.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України Про військовий обов`язок та військову службу від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частинами другою, третьою статті 1 Закону № 2232-XII, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-XII).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною чотирнадцятою статті 2 Закону № 2232-XII встановлено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався згідно з Указами Президента та діє й на сьогоднішній час.

У відповідності до пункту 4 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 №3543-ХІІ (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років.

Частиною 7 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 №3543-ХІІ установлено, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п. 1, 8, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

З урахуванням зазначеного, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права повинен був прийняти рішення за наслідком розгляду цієї заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в такому.

Разом з цим, відповідач у відповідь на заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та доданих документів у відповідь направив листа.

Таким чином, у даних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.

В свою чергу, відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

При прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність - це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та в даному випадку вказана бездіяльність стосується саме розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Оскільки відповідач належним чином не розглянув заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та не прийняв будь-яке рішення, яке б породжувало для позивача юридичні наслідки, то суд в контексті спірних правовідносин може лише зобов`язати відповідача розглянути по суті заяву позивача, за результатом чого прийняти відповідне рішення.

Отже, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача в даному випаду є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.04.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти відповідне рішення щодо наявності чи відсутності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі на підставі п. 4 ч.1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У той же час, позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації є передчасними та фактично такими, що звернуті на майбутнє, адже їх вирішення безпосередньо залежить від результатів розгляду поданої позивачем заяви, у зв`язку з чим, в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову частково.

Розподіл судових витрат здійснити, відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неприйняття рішення по суті за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.04.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.04.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняти відповідне рішення щодо наявності чи відсутності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі на підставі п. 4 ч.1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна