Справа № 420/28280/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, у якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 91 від 30.08.2024 року про відмову в перерахунку судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Херсонської області №01.01-16/0187/24 від 09.08.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Господарського суду Херсонської області №01.01-16/0187/24 від 09.08.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2024 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує на протиправність відмови органу ПФУ у проведенні перерахунку та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі нової довідки Господарського суду Херсонської області №01.01-16/0187/24 від 09.08.2024, виданої відповідно до рішення суду.

За доводами позивача, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду, надісланої відповідним органом, або за зверненням судді у відставці. Умовою перерахунку є зміна розміру складових суддівської винагороди судді. Позивач зауважує, що у спірних правовідносинах підставою для здійснення відповідного перерахунку є збільшення базового розміру посадового окладу судді місцевого суду з 01.01.2024 внаслідок підвищення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Саме із вказаної дати позивач отримав право на перерахунок щомісячного грошового утримання, з урахуванням правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 листопада 2023 року по справі №640/16655/21. З огляду на зазначене, позивач вважає, що оспорюване рішення відповідача (№ 91 від 30.08.2024 року) про відмову у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача з дня виникнення права на відповідний перерахунок, а саме з 01.01.2024, порушує його конституційні права та гарантії на належний соціальний захист.

Ухвалою суду від 18.09.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 14.10.2024 залучено до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в якості другого відповідача. Розгляд справи розпочато спочатку. Запропоновано відповідачу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду відзив на позов разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів, якщо такі докази не надані позивачем, та документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

08.10.2024 від ГУ ПФУ в Сумській області надійшли додаткові пояснення у справі, у яких відповідач вказує, що статтею 7 Закону України від 21.11.2023 №3481 Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів у зв`язку з Рішенням Конституційного суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 щодо забезпечення безперервності здійснення правосуддя найвищим судом у системі судоустрою України (далі Закон №3481) доповнено розділ ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402. Для здійснення перерахунку заявник надав довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 01.01- 16/0099/24 від 11.04.2024 року, та № 01.01.-16/0187/24 від 09.08.2024. Проаналізувавши матеріали електронної пенсійної справи встановлено, що здійснити перерахунок пенсії відповідно до наданих документів немає законних підстав оскільки довідка видана всупереч вимог статті 7 Закону України Про державний бюджет за 2024 рік. Враховуючи вищезазначене, рішенням від 30.08.2024 № 91 ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії.

01.11.2024 від ГУ ПФУ в Херсонській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказуючи про хибність та необґрунтованість позовних вимог, просить відмовити у його задоволенні мотивуючи тим, що неодмінною умовою для задоволення вимог адміністративного позову є встановлення факту порушення прав особи протиправними рішеннями або діями (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень. У спірних правовідносинах орган Пенсійного фонду України здійснює свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законами України. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні з 21.04.2021 року та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначене відповідно до пункту 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02.06.2016 № 1402 Про судоустрій і статус суддів (далі - Закон №1402). Заява позивача від 25.08.2024 про перерахунок його щомісячного довічного утримання на підставі нової довідки розглядалась а принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Сумській області, яким і було прийнято оскаржуване позивачем рішення №91 про відмову ОСОБА_1 в проведенні вищезазначеного перерахунку. Головне управління звертає увагу суду, що ним жодних рішень відносно заяви Позивача про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці не приймалося, оскільки, на виконання вимог принципу екстериторіальності, таке рішення приймалося Відповідачем-1. Також, у своєму відзиві ГУ ПФУ в Херсонській області звертає увагу, що ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визнання базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня 2024 року 2102 грн. Таким чином, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2024 року не змінився по відношенню до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовувався для визнання базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 року, з 1 січня 2022 року та з 1 січня 2023 року. Оскільки після 18.02.2020 не змінювалися розміри суддівської винагороди, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2024 року не змінився по відношенню до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовувався для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2021 року, підстави для здійснення нового перерахунку щомісячного грошового утримання, згідно наданої Позивачем довідки №01.01.-16/0187/24 від 09.08.2024, відсутні.

Окрім того, відповідач-2 звертає увагу, що позивач в своїй позовній заяві посилається на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року у справі №420/11878/24, в якому - зобов`язано Господарський суд Херсонської області виготовити та надіслати органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання (Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області) та позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2024 року виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік». При цьому, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року у справі №420/11878/24 не містить зобов`язальної частини щодо Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Окремо, ГУПФУ в Херсонській області зауважує, що Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Вищої Ради Правосуддя №876/0/15-21 від 20.04.2021 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Господарського суду Херсонської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

11.04.2024 року Господарським судом Херсонської області за заявою позивача виготовлено та направлено йому довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №01.01-16/0099/24, згідно якої суддівська винагорода розрахована виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного із застосуванням абзацу 5 статті 7 Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік.

Не погодившись із змістом указаної довідки, позивач звернувся до суду з позовом до Господарського суду Херсонської області.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 року у справі №420/13377/24 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено та, зокрема, зобов`язано Господарський суд Херсонської області виготовити та надіслати органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання (Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області) та ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2024 року виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів та абзацу 4 статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік.

На виконання указаного вище судового рішення, Господарський суд Херсонської області 09.08.2024 видав ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №01.01-16/0187/24, згідно з якою станом на 01.01.2024 року його суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 189 855, 60грн., у тому числі: посадовий оклад 99924,00 грн, доплата за вислугу років (70%) 69946,80грн., доплата за перебування на адміністративній посаді в суді 5% - 4996,20 грн, доплата за науковий ступінь 15% - 14988,80 грн.

Листом від 09.08.2024 №01.01-06/0188/24 указану вище довідку Господарський суд Херсонської області направив до ГУ ПФУ в Херсонській області та позивачу.

Із вказаною довідкою разом із заявою від 25.08.2024 Позивач через веб портал звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області за перерахунком свого щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі довідки про суддівську винагороду від 09.08.2024 №01.01-16/0187/24, за результатами розгляду якої за принципом екстериторіальності, Головним управлінням ПФУ в Сумській області прийнято рішення №91 від 30.08.2024, яким відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В обґрунтування свого рішення ГУ ПФУ в Сумській області послалось на приписи ст.135, 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016, та зазначило, що у розумінні ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу судді складає 2102,00 грн.

ГУ ПФУ в Сумській області також зазначило у своєму рішенні, що статтею 7 Закону України від 21.11.2023 №3481 «Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з Рішенням Конституційного суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 щодо забезпечення безперервності здійснення правосуддя найвищим судом у системі судоустрою України доповнено розділ XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402. Для здійснення перерахунку заявник надав довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 01.01-16/0099/24 від 11.04.2024 року, та № 01.01.-16/0187/24 від 09.08.2024.

Відповідач-1 зазначив, що проаналізувавши матеріали електронної пенсійної справи встановлено, що здійснити перерахунок пенсії відповідно до наданих документів немає законних підстав, оскільки довідка видана всупереч вимог ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

Не погодившись із прийнятим ГУ ПФУ в Сумській області рішенням, вважаючи його протиправними та наявним право на перерахунок свого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Херсонської області від 09.08.2024 №01.01.-16/0187/24, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Відповідно до ст. 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Законом України, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд є Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIІІ).

Відповідно до ч.1,2,3 ст.135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: вислугу років; перебування на адміністративній посаді в суді; науковий ступінь; роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

У відповідності до ч.3, 4 ст.142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

При цьому, п.25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII передбачав, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Конституційний Суд України дійшов до висновку, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці і жоден інший закон не регулює дане питання, в тому числі й Закон №2453-VI.

Виходячи з викладеного, суд відзначає, що з 19.02.2020 правовідносини щодо виплати щомісячного довічного грошового утримання судді регулюється виключно Законом №1402-VIII, а застосування різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів суперечить положенням частини першої статті 126 Конституції України.

Після прийняття рішення Конституційним Судом України від 18.02.2020 № 2-р/2020 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. Закон №1402-VIII встановлює суддівську винагороду для суддів та імперативно закріплює, що суддівська винагорода регулюється лише цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суд зауважує, що право судді у відставці на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання визначено законом (ч.4 ст.142 Закону № 1402-VIII). Умовою перерахунку є зміна розміру складових суддівської винагороди судді.

Суд наголошує, що виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону № 1402-VIII. Норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватись не можуть.

Цей висновок узгоджується із змінами до Конституції України, внесеними Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 №1401-VIII (далі - Закон № 1401-VIII), що набрали чинності з 30.09.2016.

Конституція України у редакції Закону №1401-VIII вперше містить положення, які закріплюють спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій.

З цією конституційною нормою співвідносяться норми частини першої статті 135 Закону №1402-VIII, які дають чітке розуміння, що єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди є закон про судоустрій.

Розмір суддівської винагороди визначено у статті 135 Закону №1402-VIII, який з огляду як на свою назву, так і сферу правового регулювання (означену в преамбулі), є законом про судоустрій в розумінні частини другої статті 130 Конституції України.

Тому, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, безпосередньо залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо, наведено у Законі України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-XIV (далі - Закон № 966-XIV).

Згідно статті 1 Закону №966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

У змісті наведеної норми Закону № 966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Статтею 4 Закону № 966-XIV унормовано, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Відтак, Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді».

При цьому, судді Законом №966-XIV не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Суд зазначає, що однією з гарантій належного здійснення правосуддя є створення необхідних умов для діяльності суддів, їх правового, соціального захисту та побутового забезпечення.

Визначені Конституцією України та спеціальним законодавчим актом гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Слід зауважити, що зміни до Закону №1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди за спірний період, а також до Закону №966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законні підстави для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди, відсутні.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

При цьому, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Оскільки вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, для спірних правовідносин спеціальними є норми ст.135 Закону № 1402-VIII.

Окрім того, Закон про Державний бюджет України не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми.

Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 10.11.2021 по справі № 400/2031/21 вказав, що Законом України «Про прожитковий мінімум» не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру судді». При цьому судді також цим Законом не віднесені до соціальної демографічної групи населення стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватись окремо.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм Закону України про Державний бюджет України, статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладена також у постановах Верховного Суду від 30 листопада 2021 року у справі № 360/503/21, від 22 червня 2023 року у справі № 400/4904/21, від 12 липня 2023 року у справі № 140/5481/22 та від 24 липня 2023 року у справі № 280/9563/21.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного, суд робить висновок, що відмова відповідача ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 має наслідком втручання у право на отримання ним щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі, встановленому чинним законодавством, а саме, Законом № 1402-VIII, і таке втручання у право позивача не має жодної підстави в національному законодавстві, що свідчить про порушення принципу правової визначеності, як складової верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України» (заява № 20372/11), «Кантоні проти Франції» (заява №17862/91).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №91 від 30.08.2024 про відмову у перерахунку та виплаті раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 1 січня 2024 року, є протиправними, оскільки, з урахуванням усього викладеного, не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведені відповідачами у відзивах на позовну заяву обставини з приводу нібито правомірності прийняття оскаржуваного рішення, судом оцінюються критично, позаяк такі не доводять правомірності прийняття рішення про відмову позивачу у перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки виданої спеціально уповноваженим органом Господарським судом Херсонської області, не позбавляють права позивача на перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, у зв`язку зі зміною (підвищенням) розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, на підставі виданої уповноваженим органом, довідки встановленої форми про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, право на отримання якої було встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Суд також враховує, що постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1 затверджений Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України (далі Порядок №3-1).

Згідно з п.2 Порядку №3-1 заява про призначення/перерахунок щомісячного довічного грошового утримання подається до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання) суддею особисто або через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи.

Пунктом 1 розділу IV («Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання») Порядку №3-1 визначено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до ч.4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.2 ст.27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно з пунктами 6-8 Порядку №3-1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України.

Звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці/довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, в тому числі через вебпортал або засобами Порталу Дія з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), або надсилання поштою.

Заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання приймається органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, за наявності в судді всіх необхідних документів та оформляється відповідно до вимог розділу ІІІ цього Порядку.

Днем звернення за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання вважається день прийняття органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду/довідки про винагороду судді Конституційного Суду України.

Документи про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання розглядає орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Судом встановлено, що відповідно до указаного вище Порядку, щомісячне довічне грошове утримання позивачу призначалось територіальним органом Пенсійного фонду України за останнім місцем роботи, а саме - ГУ ПФУ в Херсонській області, оскільки позивач ОСОБА_1 працював на посаді судді Господарського суду Херсонської області.

Відповідно до Порядку №3-1 до повноважень ГУ ПФУ в Херсонській області як органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання позивачу, відноситься здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі поданої довідки.

При цьому, перерахунок проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок, тобто з дня виникнення підстав для такого перерахунку зміни розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року, як вихідної величини для визначення розміру посадового окладу судді, тобто з 01.01.2024.

Враховуючи, що відповідно до Порядку №3-1 саме до повноважень ГУ ПФУ в Херсонській області відноситься здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі поданої нової довідки, позовні вимоги позивача щодо зобов`язання здійснити з 01.01.2024 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Херсонської області від 09.08.2024 року №01.01-16/0187/24 підлягають задоволенню шляхом зобов`язання саме ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити спірний перерахунок.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи усе викладене вище, детально дослідивши спірні обставини справи, доводи сторін та надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

Відтак, скільки судом прийнято рішення про задоволення вимог позивача, суд вважає за доцільне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого за подання цього позову судового збору.

Судом встановлено, що за подання цього позову ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 1937,92 грн, як за дві вимоги немайнового характеру з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження ставки судового збору (оскільки позов подано через Електронний суд), що підтверджується квитанцією про оплату №3451-8722-8526-2030 АТ «ТАСКОМБАНК».

Водночас, як вбачається зі змісту позовної заяви фактично позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та похідної вимоги щодо зобов`язання здійснення такого перерахунку на підставі нової довідки Господарського суду Херсонської області.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 3028 грн.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону №3674-VI ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1211,20 грн).

Водночас, за приписами ч.3 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Виходячи з викладеного, позивачу за звернення до суду з даною позовної заявою належало сплатити судовий збір в розмірі 968,96 грн. Тобто, фактично, позивачем сплачено судовий збір в більшому розмірі (1937, 92 грн.).

Відтак, з огляду на прийняття рішення про задоволення вимог ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним при зверненні до суду із цим позовом судовий збір в розмірі 968,96 грн.

При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Разом з цим, оскільки оскаржуване рішення, яке судом за наслідком розгляду даної справи визнано протиправним та скасовано, приймалось саме ГУ ПФУ в Сумській області, то саме з цього відповідача належить стягнути понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 91 від 30.08.2024 року про відмову в перерахунку судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Херсонської області №01.01-16/0187/24 від 09.08.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Господарського суду Херсонської області №01.01-16/0187/24 від 09.08.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 01.01.2024 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області 968,96 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, , адреса: вул. Пушкіна, буд.1, м.Суми, 40030.

Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, , вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, 73036.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА