Справа № 640/17446/22
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року № 640/17446/22

Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелицю А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київський області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київський області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі - відповідач) про скасування постанови, зобов`язання вчинити дії, в якому просить:

- скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київський області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 21.07.2022;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київський області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відновити виконавче провадження ВП НОМЕР_2.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки приймаючи вказану постанову відповідач не пересвідчився у виконанні рішення суду в повному обсязі, яким було зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Київській області повторно розглянути заяву позивача від 17.07.2018 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, яка зареєстрована за номером 3В-018 з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду. Оскільки боржником у межах виконавчого провадження НОМЕР_2 не було виконано рішення суду належним чином, позивач вважає, що підстав для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження у відповідача не було.

Окружним адміністративним судом м. Києва відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи. Витребувано від відповідача матеріали виконавчого провадження НОМЕР_2.

На виконання вимог суду відповідачем 23.11.2022 подано суду належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_2.

На виконання положень п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-ІХ, адміністративну справу було передано до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 (суддя Терлецька О.О.) позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київський області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про скасування постанови, зобов`язання вчинитии дії - залишено без руху. Встановлено позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 (суддя Терлецька О.О.) справу прийнято до провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження без проведення судового засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 (суддя Терлецька О.О.) заяву ОСОБА_1 від 22.02.2024 про відвід судді Терлецької О.О. задоволено. Справу у порядку статті 31 КАС України передано для визначення іншого складу суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Перепелиці А.М.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 прийнято до провадження адміністративну справу та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києві від 11.10.2021 у справі №640/18445/18 зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Київській області повторно розглянути заяву позивача від 17.07.2018 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, яка зареєстрована за номером 3В-018 з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду.

На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист від 14.02.2022 №640/18445/18, який в подальшому разом із заявою про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2022 був пред`явлений до виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Амборського А.В. від 21.04.2022 відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 щодо виконання рішення суду у справі №640/18445/18.

У подальшому, на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 26.05.2022 №8-10-0.6-1788/2-22 про виконання рішення суду, в якому зазначено, що 11.02.2022 за вих. №31-10-0.62-1310/2-22 на адресу стягувача ОСОБА_1 відправлено повідомлення про повторний розгляд заяви від 17.07.2018 про внесення відомостей до Державного земельного кадастру за номером ЗВ-018 з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко А.П. від 21.07.2022 виконавче провадження НОМЕР_2 закінчено на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Не погоджуючись з вказаною вище постановою про закінчення виконавчого провадження, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що, відповідно до закону, підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія (судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових-осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно положень частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Згідно з частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Перевіряючи наявність підстав для закінчення виконавчого провадження, суд враховує наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.02.2022 у справі №640/18445/18, серед іншого, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.07.2018 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, яка зареєстрована за номером 3В-018 з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду.

Так, у справі №640/18445/18 судом було встановлено, що державним кадастровим реєстратором Відділу у Кагарлицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області Громкиною Н.В. (далі - державний реєстратор) при прийнятті оскаржуваного рішення не було дотримано вимог пункту 153 Порядку №1051, а саме: не внесено змін у виявлену нею недостовірну інформацію в документації Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки ОСОБА_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :01:328:0003.

Крім того, судом було вказано, що державний реєстратор в оскаржуваному рішенні радив позивачу звернутися до розробника технічної документації для уточнення геодезичних вимірювань, однак, не вказав до якого саме розробника технічної документації слід звернутися.

У справі №640/18445/18 суд дійшов висновку, що державним реєстратором не було розглянуто заяву ОСОБА_1 у повному обсязі, оскільки ним не було встановлено ким саме була допущена помилка щодо земельної ділянки, яка перебуває у власності позивача та не надано ОСОБА_1 роз`яснення щодо способу захисту його порушеного права власності на земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.02.2022 на адресу ОСОБА_1 . Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області було направлено лист №31-10-0.62-1310/2-22, яким, з метою виконання вищевказаного рішення суду, позивачу було запропоновано звернутись до Головного управління та надати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), кадастровий номер :01:328:0003 разом з обмінним файлом (електронний документ) у форматі XML.

У подальшому, Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області листом від 26.05.2022 №8-10-0.6-1788/2-22 позивача повідомлено про розгляд його заяви, поданої 17.07.2018, та зазначено про те, що відомості про координати поворотних точок меж земельної ділянки ОСОБА_1 , що містяться в документації із землеустрою, не відповідають відомостям, які містяться в Національній кадастровій системі Державного земельного кадастру. Внесення змін до поданої ОСОБА_1 документації законодавством не передбачено, але приведення у відповідність здійснюється на підставі технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Головним управлінням, в ході виконання рішення суду в добровільному порядку, було направлено лист від 11.02.2022 №31-10-0.62-1310/2-22 з проханням надання технічної документації. Проте, на адресу, Головного управління повідомлень від ОСОБА_1 не було.

Разом з тим, Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області вказаним листом, з урахуванням висновків суду у справі №640/18445/18, позивача проінформовано, що розробником документації із землеустрою, в якій містяться координати поворотних точок меж земельної ділянки що не відповідають НКС ДЗК, є ТОВ «Земельний проект». З метою виправлення помилки, допущеної розробником, доцільно звернутись до останнього. Окрім того, Головним управлінням було роз`яснено позивачу порядок внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Суд вважає, що вказані листи Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 11.02.2022 №31-10-0.62-1310/2-22 та від 26.05.2022 №8-10-0.6-1788/2-22 не можна вважати рішеннями, прийнятими за наслідками повторного розгляду заяви позивача від 17.07.2018 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, яка зареєстрована за номером 3В-018 на виконання рішення Окружного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №640/18445/18.

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.

Суд зазначає, що роз`яснюючи позивачу спосіб захисту його порушеного права власності на земельну ділянку та вказуючи до якого саме розробника технічної документації слід звернутися для уточнення геодезичних вимірювань, Головним управлінням Держгеокадастру не було виконано рішення суду у справі №640/18445/18 в повній мірі з огляду на відсутність прийнятого вмотивованого рішення за наслідками повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.07.2018.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу Держгеокадастру у відповідь на звернення (заяву) громадян щодо того чи іншого земельного питання. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Суд враховує викладені в листі від 11.02.2022 №31-10-0.62-1310/2-22 відомості про ненадання позивачем технічної документації на прохання Держгеокадастру. Проте, вказані обставини не підтверджують факт виконання рішення суду, а лише свідчать про активну поведінку боржника за виконавчим провадженням НОМЕР_2 з метою виконання рішення суду, оскільки внаслідок скасованого рішення від 17.07.2018 №РВ-018, іншого відповідного рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 17.07.2018, з урахуванням висновків суду у справі №640/18445/18, прийнято не було.

Наведене свідчить про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», а постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Костюченко А.П. від 21.07.2022 про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 є такою, що підлягає скасуванню.

Суд зауважує, що за весь час розгляду справи відповідач не скористався правом щодо надання відзиву на позовну заяву.

Частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи та відсутність відзиву на позов, а отже - визнання позову відповідачем, суд вважає, що позивачем доведено обставини в обґрунтування своїх позовних вимог щодо протиправності оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 від 21.07.2022.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача відновити виконавче провадження ВП НОМЕР_2, суд зазначає, що за приписами частини першої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» скасування постанови про закінчення виконавчого провадження спричинює його відновлення і у такому разі обов`язок по вчиненню дій, спрямованих на примусове виконання рішення, виконавець має в силу закону. Тому додаткове накладення на виконавця подібного обов`язку на підставі рішення суду, як про це просить позивач, є необґрунтованим і така вимога не може бути задоволена.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн, що підтверджується квитанцією, наявною в матеріалах справи. Оскільки позов задоволено частково, судові витрати зі сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 496,20 грн (пропорційно задоволеним позовним вимогам).

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київський області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про скасування постанови, зобов`язання вчинитии дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київський області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 21.07.2022 про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київський області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (адреса: 03056, місто Київ, вулиця Виборзька, 32, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ч.1 ст.272 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення та оскаржені у порядку, передбаченому ст.292, 293, 296, 297 КАС України.

Суддя Перепелиця А.М.