Справа № 320/47865/24
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

12 листопада 2024 року місто Київ №320/47865/24

Київський окружний адміністративний суд в складі судді Донця В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не відображення на спеціальному військовому обліку відомостей про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на строк проведення мобілізації, надану ОСОБА_1 згідно Наказу Мінекономіки від 29.03.2023року №1685 «Про бронювання військовозобов`язаних за Державною митною службою України»;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 зарахувати ОСОБА_1 на спеціальний військовий облік із внесенням відомостей в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на строк проведення мобілізації, згідно Наказу Мінекономіки від 29.03.2023 №1685 «Про бронювання військовозобов`язаних за Державною митною службою України»;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 утриматися на період бронювання від вчинення дій щодо призову на військову службу ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 позовну заяву залишено без руху.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі його посадових осіб, вчиняти дії щодо призову на військову службу по мобілізації та переміщення ОСОБА_1 до військових частин з метою проходження військової служби до набрання чинності рішення суду.

Вирішуючи заяву про забезпечення адміністративного позову, суд ураховує таке.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України): суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша); забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (пункти 1, 2 частини другої).

За змістом наведеної норми, для висновку про наявність підстав для забезпечення позову заявнику необхідно довести очевидність протиправності рішення, дії, бездіяльності суб`єкта владних, що оскаржуються та/або ускладнення, унеможливлення виконання рішення суду або захисту прав, свобод, інтересів, за захистом яких звернулась особа, якщо не будуть вжиті заходи забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що позивач з 1999 року працює у Державній митній службі України, з 13.12.2022 року працює на посаді головного державного інспектора відділу проведення перевірок великих платників податків управління проведення митного аудиту Київської митниці. Наказом Мінекономіки від 29.03.2023 року №1685 «Про бронювання військовозобов`язаних за Державною митною службою України», ОСОБА_1 , лейтенанта запасу, заброньовано за Державною митною службою України на період мобілізації та на воєнний час за Списком, погодженим Генеральним штабом Збройних Сил України. Відповідно до пункту 2 Наказу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на строк проведення мобілізації. Вказаний наказ про бронювання є чинним. Всупереч чинному наказу про бронювання, працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 вручили позивачу повістку (без номера, без дати, без мети виклику), в якій зазначена дата прибуття з речами 21.10.2024.

Позивач вказує, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до вчинення відповідачами дій по мобілізації, і як наслідок змінить статус позивача з військовозобов`язаного на військовослужбовця і це унеможливить реалізацію права на відстрочку, а також виконання рішення суду та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною третьою статті 1 Закону №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

При цьому, за приписами частини сьомої статті 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У силу пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

З 24.02.2022 відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану.

Варто відмітити, що зупинення дії чи заборона вчиняти будь-які дії відповідно Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та будь-яких інших законів України не входить до повноважень адміністративного суду та не може бути реалізовано в рамках розгляду заяви про забезпечення позову.

Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому (постанова Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №826/13306/18).

Суд зазначає, що лише незгода позивача із діями (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Оскільки, предметом спору є, зокрема, визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не відображення на спеціальному військовому обліку відомостей про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на строк проведення мобілізації, надану ОСОБА_1 згідно Наказу Мінекономіки від 29.03.2023 №1685 «Про бронювання військовозобов`язаних за Державною митною службою України», суд дійшов висновку, що виходячи із пов`язаності заходу про забезпечення позову з його предметом, співмірності такого заходу заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову - фактично призведе до вирішення справи по суті позовних вимог без розгляду справи та дослідження фактичних обставин справи, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

Великою Палатою Верховного Суду в рішенні від 28 березня 2018 у справі №800/521/17 було зроблено висновок про те, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення в справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Крім того, вручена позивачу повістка на 21.10.2024 о 09:00 год. вичерпала свою дію.

Заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування очевидної та реальної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення у даній справі, а викладені у заяві про забезпечення позову обставини свідчать про відсутність належного обґрунтування того, що захист прав та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, тому відмовляє в її задоволенні.

Керуючись статтями 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Донець В.А.