Справа № 380/17250/24
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 рокусправа № 380/17250/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕДЗВІН» (79008, м. Львів, пл. Соборна, б. 14,15, кабінет 22, ) до Міністерства культури та інформаційної політики України (01601, м. Київ, вул. Івана Франка, 19, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕДЗВІН» до Міністерства культури та інформаційної політики України, у якій просить суд: визнати протиправним та скасувати припис Міністерства культури та інформаційної політики України №7/56/24 від 04.06.2024 року «Про припинення проведення будь-яких будівельних робіт на об`єкті «Реконструкція нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації та функціонального призначення будівлі корпусу №4 по вул. П. Грабовського, 11 у м. Львові».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що будівельні роботи з капітального ремонту вищевказаного будинку розпочато після отримання всіх необхідних дозвільних документів та розроблення відповідної проектної документації. Оскаржуваний припис винесено з у зв`язку з тим, що будівельні роботи на об`єкті «Реконструкція нежит лових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації та функціонального призначення будівлі корпусу №4 по вул. Грабовського у м. Львові», проводяться в межах історичного ареалу м. Львів, на території буферної зони об`єкта всесвітньої спадщини ЮНЕСКО «Львів: Ансамбль історичного центру» (Україна), а також на території пам`ятки історії, архітектури та містобудування національного значення «Ансамбль оборонних споруд Цитадель - місце концентраційного табору «Шталаг 328» на вул. Грабовського,11 у м. Львові з порушенням вимог статті 32 Закону, за відсутності погодженої з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охоронии культурної спадщини, відповідної проектної документації. Позивач здійснює будівельні роботи з капітального ремонту громадського будинку №4 по ВУЛ. Грабовського, 11 у м.Львові, що підтверджується документацією. Вважає, що вказана вимога є некоректною та не відповідає чинним обставинам справи, оскільки Позивачем реконструкція вказаної будівлі не здійснюється. Належна Позивачу будівля є рядовою історичною забудовою і не має самостійної художньої цінності, не перебуває в реєстрі пам`яток архітектури місцевого та національного значення. Стаття 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини», на яку посилається Відповідач в оскаржуваному приписі не містить норм щодо необхідності погодження проектної документації на проведення будівельних робіт чи отримання будь-яких дозволів Міністерства культури та інформаційної політики України (надалі- МКІП) і у Позивача відсутній обов`язок отримувати такий дозвіл МКІП на проведення будівельних робіт у належній йому будівлі №4 по вул. Грабовського у м. Львові. Не передбачають такого обов`язку й інші положення Закону України «Про охорону культурної спадщини» та Положення №495. У вказаних нормативно-правових актах закріплено виключно повноваження МКІП щодо надання дозволу на проведення робіт на п`ямятках національного значення. Однак, належна ТзОВ «Передзвін» будівля не належить до пам`яток архітектури національного значення, з огляду на що, у відповідача відсутні визначені законом повноваження для винесення оскаржуваного припису і вказаний припис №7/56/24 від 04.06.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню. З огляду на те, що науково-проектна документація та облікова документація, якою встановлюються межі і режими використання території пам`ятки історії, архітектури, містобудування національного значення «Ансамбль оборонних споруд Цитадель - місце концентраційного табору «Шталаг-328» не затверджена у встановленому законом порядку, Відповідачем не доведено, що належна Позивачу будівля знаходиться на території пам`ятки архітектури національного значення і проведення на її території будь-яких робіт потребує отримання дозволу чи погодження МКІП. Твердження Відповідача, які наведені в оскаржуваному приписі не відповідають дійсності, оскільки Відповідачем не доведено, що будівля №4, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Грабовського, Пум. Львові є пам`яткою архітектури національного значення, знаходиться в межах території такої пам`ятки чи в межах історичного ареалу м. Львова. Вважає, що у Позивача був відсутній обов`язок отримувати будь-які погодження чи дозволи Відповідача для проведення капітального ремонту у належній йому будівлі. Конкретного посилання на норми закону, які передбачають необхідність отримання будь-яких дозволів чи погоджень оскаржуваний припис не містить, а посилання на ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» є необгрунтованим, оскільки ч. 7 ст. 32 вказаного закону втратила чинність 01.01.2023 року, тобто до початку проведення Позивачем будь-яких робіт на належному йому об`єкті нерухомості. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив та зазначив, що на території пам`ятки історії, архітектури, містобудування національного значення «Ансамбль оборонних споруд Цитадель - місце концентраційного табору «Шталаг 328» 1851 - 1854 роки, 1941 - 1944 роки (ох. № 130026-Н), занесеної до Реєстру нерухомих пам`яток України постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2012 р. №929 по вул. Грабовського, 11 у м. Львів, в межах центрального історичного ареалу м. Львів, зони охорони археологічного культурного шару II категорії, буферної зони об`єкта всесвітньої спадщини ЮНЕСКО «Львів. Ансамбль історичного центру» в середині травня 2024 року почалися здійснюватися активні містобудівні перетворення, що включали демонтаж існуючої будівлі та земляні роботи. За результатами перевірки електронної бази даних документообігу МКІП не виявлено документів дозвільно-погоджувального характеру стосовно оприлюднених містобудівних перетворень за вказаною адресою, а також відомостей про здійснення інформування Комітету всесвітньої спадщини ЮНЕСКО щодо зазначених містобудівних перетворень. ТзОВ «ПЕРЕДЗВІН» і ТзОВ БРП «ТЕХНОБУД» здійснюють будівництво на території пам`ятки історії, архітектури, містобудування національного значення без відповідних передбачених законодавством погоджень, а також всупереч припису МКІП, а їх діяльність створює загрозу як стану збереження пам`ятки, так і загалом історичному середовищу м. Львова, а також буферній зоні об`єкта всесвітньої спадщини ЮНЕСКО «Львів. Ансамбль історичного центру». У зв`язку з наявністю відомостей про невиконання вищезгаданих приписів, а також відсутність будь-якої відповіді на них від замовника та підрядника робіт, МКІП листом від 16.08.2024 №06/13/7559-24 звернулося із заявою про кримінальне правопорушення в порядку ст. 214 КПК України до Головного управління Національної поліції в Львівській області і Львівської обласної прокуратури. Позивач проводить будівельні роботи в межах Історичного ареалу м. Львів та на території пам`ятки національного значення без відповідного дозволу та без погодження з Міністерством проектної документації, що є порушеннями законодавства про охорону культурної спадщини. Позивач не погодив проектну документацію на будівництво з Центром всесвітньої спадщини ЮНЕСКО, чим були порушені норми міжнародного законодавства, що у подальшому може призвести до виключення об`єкта «Архітектурний ансамбль історичного центру Львова» з Списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО. Обрання позиції Позивача призведе до незабезпечення належного збереження об`єктів, що становлять культурну цінність, а також - до невиконання Україною взятих на себе міжнародних зобов`язань щодо збереження культурної спадщини. Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді від 13 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Передзвін» на праві власності належить об`єкт нерухомого майна, а саме: будівля корпусу №4 по вул. Грабовського, 11 у м. Львові, загальною площею 581,8 кв.м., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №248107968.

У зв`язку з аварійним станом вищевказаної будівлі, позивач прийняв рішення розпочати її ремонт.

Відповідачу стало відомо, що на території пам`ятки історії, архітектури, містобудування національного значення «Ансамбль оборонних споруд Цитадель - місце концентраційного табору «Шталаг 328» 1851 - 1854 роки, 1941 - 1944 роки (ох. № 130026-Н), занесеної до Реєстру нерухомих пам`яток України постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2012 року № 929 (посилання https://zakon.rada.gov.Ua/laws/show/929-2012-%D0%BF#Text), по вул. Грабовського, 11 у м. Львів, в межах центрального історичного ареалу м. Львів, зони охорони археологічного культурного шару II категорії, буферної зони об`єкта всесвітньої спадщини ЮНЕСКО «Львів. Ансамбль історичного центру» в середині травня 2024 року почалися здійснюватися активні містобудівні перетворення, що включали демонтаж існуючої будівлі та земляні роботи.

За результатами перевірки електронної бази даних документообігу МКІП не виявлено документів дозвільно-погоджувального характеру стосовно оприлюднених містобудівних перетворень за вказаною адресою, а також відомостей про здійснення інформування Комітету всесвітньої спадщини ЮНЕСКО щодо зазначених містобудівних перетворень.

З метою недопущення порушення вимог законодавства у сфері охорони культурної спадщини МКІП листом від 16.05.2024 № 06/15/4440-24 звернулося до Львівської обласної військової адміністрації з проханням терміново провести перевірку дотримання вимог законодавства про охорону культурної спадщини за вказаною адресою (з обов`язковим наданням акта обстеження із зазначенням дати проведення обстеження, інформації щодо характеру проведення земляних та будівельних робіт, ПІБ та підписів посадових осіб, які склали акт обстеження, та детальних матеріалів фотофіксації, а також повної інформації щодо замовника й виконавця зазначених робіт у разі наявності інформаційного щита з паспортом будівництва), у разі необхідності вжити у межах компетенції відповідних заходів реагування та за результатами поінформувати МКІП.

За результатами опрацювання матеріалів, надісланих листом Львівської обласної військової адміністрації від 23.05.2024 № 5/5-6014/0/2-24/7-16, зокрема акта візуального обстеження проведеного департаментом архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації від 21.05.2024 земельної ділянки по вул. П. Грабовського, 11 в м. Львів, МКІП, замовнику робіт - ТзОВ «ПЕРЕДЗВІН» - надано припис від 04.06.2024 № 7/56/24 про припинення проведення робіт на вказаному об`єкті культурної спадщини. Також, підряднику робіт - ТзОВ БРП «ТЕХНОБУД» - надано припис від 04.06.2024 № 8/56/24.

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Передзвін» отримало Припис №7/56/24 від 04.06.2024 року Міністерства культури та інформаційної політики України про вжиття заходів із приведення діяльності у відповідність до вимог законодавства про охорону культурної спадщини.

Позивач не погоджується з прийнятим приписом, у зв`язку з чим звернувся до суду із позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 54 Конституції України передбачено, що культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Преамбулою Закону України «Про охорону культурної спадщини» (далі Закон № 1805-III) визначено, що цей Закон регулює правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Відповідно до пункту 14 частини другої статті 5 Закону № 1805-III погодження програм та проектів містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам`ятках національного значення, їх територіях, в історико-культурних заповідниках, на історико-культурних заповідних територіях, у зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програм і проектів, реалізація яких може позначитися на об`єктах культурної спадщини належить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Згідно із пунктом 18 частини другої статті 5 Закону № 1805-III до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить видання розпоряджень та приписів щодо охорони пам`яток національного значення, об`єктів всесвітньої спадщини, припинення робіт на них, їх територіях, в зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідними органами охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених цим Законом, без дозволів або з відхиленням від них.

Предметом оскарження у цій справі є припис Мінкультури №7/56/24 від 04.06.2024, яким зобов`язано позивача негайно припинити проведення будь-яких будівельних робіт на об`єкті «Реконструкція нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації та функціонального призначення будівлі корпусу №4 по вул. П. Грабовського, 11 у м. Львові».

Припис є способом термінового реагування на загрозу пам`ятці культури і має на меті припинення робіт усіх суб`єктів, що відповідають за ці роботи, незалежно від ролі (замовник, підрядник, архітектор тощо). Таке тлумачення статті 30 Закону України Закону № 1805-III відповідає меті захисту об`єктів культурної спадщини від загрозливої для них діяльності.

Статтею 30 Закону № 1805-III встановлено, що приписи органів охорони культурної спадщини є обов`язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами.

У справі, яка розглядається ключовим є питання наявності визначеного у встановлений законом спосіб історичного ареалу м. Львова та правомірності проведення будівельних робіт в його межах, а також на території буферної зони об`єкта «Архітектурний ансамбль історичного центру Львова», включеного до Списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО.

Список історичних населених місць України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 № 878 затверджено Список історичних населених місць України.

До вищезазначеного списку занесено місто Львів.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 05.11.2004 № 1150 погоджено межі території та охоронної зони історико-культурного ландшафтного комплексу «Цитадель» (пам`ятка історії національного значення - Ансамбль оборонних споруд «Цитадель - місце концентраційного табору «Шталаг-328», охор. № 130026-Н) на вул. Грабовського, 11.

Рішенням Львівської міської ради від 09.12.2005 № 1311 «Про затвердження меж історичного ареалу та зон регулювання забудови м. Львова» затверджені межі історичного ареалу та зон регулювання забудови м. Львова (посилання https://z-reklama.lviv.ua/megi).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2012 №929 «Про внесення об`єктів культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України», об`єкт культурної спадщини - «Ансамбль оборонних споруд Цитадель» - місце концентраційного табору «Шталаг - 328» внесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України як пам`ятка історії, архітектури, містобудування національного значення, охоронний номер - 130026-Н.

Міністерство культури та інформаційної політики України прийняло наказ від 22 січня 2024 року №35 «Про затвердження науково-проектної документації», яким затверджено науково-проектну документацію «Історико- архітектурний опорний план м. Львова (історико-архітектурний опорний план м. Львова з визначенням меж і режимів використання зон охорони пам`яток та історичних ареалів)» (посилання https://mcip.gov.ua/wp-content/uploads/2024/01/35_nakaz.pdf), що визначає межі і режими використання території історичного ареалу та зон охорони пам`яток м. Львова, розроблену підприємством об`єднання громадян «Інститут культурної спадщини» Всеукраїнської Ради з охорони культурної спадщини України, та додатки до нього.

У вищезгаданій науково-проектній документації м. Львів, затвердженій наказом МКІП від 22.01.2024 № 35 були визначені межі території пам`ятки національного значення - Ансамбль оборонних споруд «Цитадель - місце концентраційного табору «Шталаг-328», охор. № 130026-Н) на вул. Грабовського, 11.

Суд встановив, що об`єкт по вул. Грабовського, 11 у м. Львові розташований на території пам`ятки історії, архітектури, містобудування національного значення «Ансамбль оборонних споруд Цитадель - місце концентраційного табору «Шталаг 328» 1851 - 1854 роки, 1941 - 1944 роки (ox.Ns 130026-Н), занесеної до Реєстру нерухомих пам`яток України постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2012 р. № 929 (посилання https ://zakon.rada.gov.ua/laws/show/929-2012-%DO%BF#Text).

Суд зазначає, що містобудівні перетворення за адресою: по вул. Грабовського, 11у м. Львові ведуться з порушенням законодавства в сфері охорони культурної спадщини без отримання дозволу на проведення робіт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері охорони культурної спадщини, за результатом погодженої у встановленому порядку проектної документації, що суперечить вимогам Закону № 1805-III.

Здійснення містобудівних перетворень на території історичного ареалу міста Львова та на території пам`ятки національного значення за відсутності погодженої у встановленому порядку проектної документації та без відповідного дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини містить ознаки порушень ч. 3 ст. 6-1, ч. 4 ст. 32, ч. 1 ст. 35 та правопорушень, зазначених у статтях 44, 46 Закону.

За результатами перевірки електронної бази даних документообігу Міністерства встановлено, що погоджень проектної документації та дозволів на проведення будь-яких робіт за вказаною вище адресою Міністерством не надавалося.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 12.12.2023 у справі № 380/13557/21 відступив від висновків, викладених у раніше ухвалених постановах Верховного Суду у складі колегії суддів цієї самої палати, зокрема, від 27.07.2022 у справі № 813/3269/17 та в інших постановах, де цю позицію застосовано, стосовно того, що незатвердження Мінкультури меж історичного ареалу м. Львова у порядку, встановленому статтею 32 Закону № 1805-III свідчить про фактичну відсутність таких меж та нівелює обов`язок суб`єктів містобудування отримувати дозвіл на проведення будівельних робіт в історичній частині міста Львова, та дійшов висновків щодо застосування положень статті 32 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» у сукупності з положеннями статті 32 Закону № 1805-III та пункту 12 Порядку № 318 у контексті спірних правовідносин у такий спосіб:

межі історичного ареалу міста Львова закріплені на нормативному рівні згідно з історико-містобудівним опорним планом міста Львова, який входить до складу містобудівної документації «Корегування генерального плану м. Львова» ІІ-стадія. Генеральний план», затвердженої ухвалою Львівської міськради від 30.09.2010 № 3924, що була розроблена відповідно до чинного на час її розробки законодавства, а саме законів України від 16.11.1992 № 2780-XII«Про основи містобудування», від 20.04.2000 № 1699-III «Про планування та забудову територій», ДБН Б.1-3-97 «Склад, зміст, порядок розроблення, погодження та затвердження генеральних планів міських населених пунктів», затверджених наказом Держбуду України 25.09.1997 № 164;

оскільки історико-містобудівний опорний план міста Львова, яким визначені, зокрема території, що знаходяться під охороною ЮНЕСКО та історичний ареал м. Львова, ґрунтується на розробленому інститутом «Укрзахідпроектреставрація» у 2005 році історико-архітектурному плані м. Львова, що також покладений в основу рішення виконкому Львівської міськради від 09.12.2005 № 1311 «Про затвердження меж історичного ареалу та зони регулювання забудови міста Львова», то відповідно території, що визначені такими, що входять до меж історичного ареалу міста Львова згідно з цим рішенням виконкому Львівської міськради № 1311, знаходяться у межах історичного ареалу міста Львова або його буферної зони на підставі такого історико-містобудівного опорного плану як складової Генерального плану міста Львова;

з огляду на обов`язковість Генерального плану міста Львова як нормативно-правового акта та з метою забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини на території м. Львова, занесених до Списку історичних населених місць України (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 № 878 «Про затвердження Списку історичних населених місць України»), а також для збереження історичної забудови у центральній частині міста Львова, внесеної до Списку всесвітньої спадщини відповідно до Конвенції про охорону всесвітньої культурної та природної спадщини 05 грудня 1998 року на 22-й конференції Комітету світової спадщини ЮНЕСКО, «Ансамбль історичного центру Львова» (об`єкт № 865), суб`єкти містобудування зобов`язані дотримуватися обмежень і вимог, установлених Законом № 1805-III, під час здійснення містобудівної діяльності на території, що належить до історичного ареалу та його буферної зони відповідно до історико-містобудівного опорного плану міста Львова;

незатвердження науково-проектної документації з визначення меж історичного ареалу м. Львова відповідно до статті 32 Закону № 1805-III не впливає на правовий режим території як такої, що належить до земель історико-культурного призначення, не виводить її з-під державної охорони (охорони законом);

оскільки за законом правовий статус відповідної території як об`єкта культурної спадщини пов`язаний з фактом її перебування у визначених межах історичного ареалу населеного місця України, наявність або відсутність відповідного рішення органу місцевого самоврядування чи центрального органу виконавчої влади не змінює цього факту.

Суд встановив, що об`єкт реконструкції, будівлі корпусу №4 по вул. П. Грабовського, 11 у м. Львові, замовником якого є позивач, знаходиться на земельній ділянці за адресою: вул. П. Грабовського, 11 у м. Львові, яка включена до охоронної (буферної) зони об`єкта «Ансамбль історичного центру Львова», включеного до Списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО відповідно до Конвенції про охорону всесвітньої культурної і природної спадщини (об`єкт № 865), у якій забороняється проведення будівельних робіт без попереднього отримання дозволу в органах охорони культурної спадщини, зокрема, Міністерства культури та інформаційної політики України як центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, та необхідності дотримання інших процедур щодо містобудівних перетворень у буферній зоні, так званій зоні ЮНЕСКО, тобто території, яка знаходиться під охороною ЮНЕСКО, а відтак неотримання позивачем такого дозволу перед початком містобудівних перетворень у цій зоні тягне за собою наслідки, застосовані відповідачем в межах наданих йому повноважень шляхом видання оспорюваного у цій справі припису.

Суд дійшов висновку, що Позивач проводить містобудівні перетворення на території пам`ятки історії, архітектури, містобудування національного значення «Ансамбль оборонних споруд Цитадель - місце концентраційного табору «Шталаг 328» 1851 - 1854 роки, 1941 - 1944 роки (ох.№ 130026-Н), занесеної до Реєстру нерухомих пам`яток України постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2012 року №929 (посилання https://zakon.rada.gov.Ua/laws/show/929-2012-%D0%BF#Text), по вул. Грабовського, 11 у м. Львів, в межах центрального історичного ареалу м. Львів, зони охорони археологічного культурного шару II категорії, буферної зони об`єкта всесвітньої спадщини ЮНЕСКО «Львів. Ансамбль історичного центру» без погодження з Міністерством проектної документації на будівництво та без отримання відповідного дозволу на проведення земляних робіт.

Положенням про Міністерство культури та інформаційної політики України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2019 № 885 (далі - Положення № 885) встановлено, що Міністерство відповідно до пункту 94-14) Положення № 885 забороняє відповідно до закону діяльність юридичних або фізичних осіб, що створюють загрозу об`єкту культурної спадщини, видатній універсальній цінності об`єкта всесвітньої спадщини або порушують законодавство у сфері охорони культурної спадщини; Міністерство відповідно до пункту 94-15) Положення № 885 видає розпорядження та приписи щодо охорони пам`яток національного значення, об`єктів всесвітньої спадщини, припинення робіт на них, їх територіях, у зонах охорони, буферних зонах, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, якщо ці роботи проводяться за відсутності затверджених або погоджених з відповідними органами охорони культурної спадщини програм та проектів, передбачених Законом України "Про охорону культурної спадщини", без дозволів або з відхиленням від них; Міністерство відповідно до пункту 98) Положення № 885 у межах повноважень, передбачених законом, погоджує: програми та проекти містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт на пам`ятках національного значення, їх територіях, в історико-культурних заповідниках, на історико-культурних заповідних територіях, у зонах охорони, на охоронюваних археологічних територіях, в історичних ареалах населених місць, а також програми та проекти, реалізація яких може позначитися на об`єктах культурної спадщини; 98-2) видає дозволи на проведення робіт на пам`ятках національного значення; проведення археологічних розвідок, розкопок, інших земляних робіт у межах території пам`яток та в зонах їх охорони, на охоронюваній археологічній території, в історичних ареалах населених місць, а також дослідження решток життєдіяльності людини, що містяться під земною поверхнею, під водою.

Наявність історичного ареалу м. Львова та правомірність винесення Міністерством припису про припинення будівельних робіт у зв`язку з відсутністю дозволу на будівництво та не погодження з Міністерством проектної документації на будівництво була також встановлена постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі № 380/6862/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТБУД ПЛЮС» до МКІП про визнання протиправним та скасування припису та у справі № 380/12745/21 за позовом ТОВ «Княжий Холл» до МКІП, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , Громадська організація «Народна дія Львів», про визнання протиправним та скасування припису.

Статтею 37-2 Закону № 1805-III (Правовий статус об`єкта всесвітньої спадщини) встановлено, що об`єкт всесвітньої спадщини має правовий статус пам`ятки національного значення з урахуванням особливостей, встановлених Конвенцією, цим Законом і планом управління об`єктом всесвітньої спадщини.

Отже, так як об`єкт по вул. П. Грабовського, 11 у м. Львові розташований в межах буферної зони об`єкта всесвітньої спадщини ЮНЕСКО «Львів. Ансамбль історичного центру», то відповідно до статті 37-2 Закону № 1805-III зазначений вище об`єкт розташований в межах пам`ятки національного значення.

Суд погоджується з твердженням відповідача про те, що Позивачем проводяться будівельні роботи на території пам`ятки історії, архітектури, містобудування національного значення «Ансамбль оборонних споруд Цитадель - місце концентраційного табору «Шталаг 328» 1851 - 1854 роки, 1941 - 1944 роки (ох.№ 130026-Н), занесеної до Реєстру нерухомих пам`яток України постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2012 р. № 929 (посилання https://zakon.rada.gov.Ua/laws/show/929-2012-%D0%BF#Text), по вул. Грабовського, 11 у м. Львів, в межах центрального історичного ареалу м. Львів, зони охорони археологічного культурного шару II категорії, буферної зони об`єкта всесвітньої спадщини ЮНЕСКО «Львів. Ансамбль історичного центру» без погодження з Міністерством проектної документації на будівництво та без отримання відповідного дозволу на проведення земляних робіт, що свідчить про порушення Позивачем законодавства про охорону культурної спадщини.

За таких обставин, з урахуванням наведеної вище правової позиції судової палати, суд дійшов висновку про те, що Мінкультури діяло у межах повноважень, визначених Законом № 1805-III та Положенням про Міністерство культури України, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 16.10.2019 № 885, на виконання покладеного на Мінкультури завдання щодо охорони об`єкту всесвітньої культурної спадщини, оскільки здійснення містобудівних перетворень на території історичного ареалу міста Львова реалізується позивачем за відсутності погодженої у встановленому порядку проектної документації та без відповідного дозволу центрального органу виконавчої влади, що формує та реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, що є порушенням частини четвертої статті 32 Закону № 1805-III.

Суд вважає, що позовні вимоги ТзОВ «ПЕРЕДЗВІН» не підлягають до задоволення, оскільки оспорюваний у цій справі припис відповідає критеріям, визначеним положенням статті 19 Конституції України та статті 2 КАС України.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, КАС України суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович