Справа № 500/4904/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/4904/24

14 листопада 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Машевську Любов Андріївну звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати позивачу ОСОБА_1 щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, та додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, премії в розмірі 486% за період проходження служби з 1 січня 2024 року по 06 травня 2024 року,

зобов`язати відповідача Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплату позивачу ОСОБА_1 щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавки за вислугу років, та додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, премії в розмірі 486% за період проходження служби з 1 січня 2024 року по 06 травня 2024 року, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44,

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка полягає ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану ним додаткову оплачувану відпустку 28 діб, як учаснику бойових дій за 2023 та 2024 роки,

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану ним додаткову оплачувану відпустку у 2023-2024 роках, тривалістю 28 діб в розмірі 22352 грн 68 коп., як учаснику бойових дій, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п.2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в період від лютого 2023 року по 06 травня 2024 року ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України, що стверджено наказом №128 від 06.05.2024 (по стройовій частині), в який було внесено зміни наказом №181 від 28.06.2024 (по стройовій частині).

Наказом від 06 травня 2024 року №128, в який було внесено зміни наказом №181 від 28 червня 2024 року (по стройовій частині), позивача було звільнено з військової служби у відставку відповідно до пункту "б" за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

Від наслідків поранення отриманого 1 вересня 2023 року позивач з 02.09.2023 проходив лікування у стаціонарних медичних закладах по дату його звільнення з ЗСУ.

Остаточний розрахунок було проведено 11 червня 2024 року, що стверджено скріном з банківської картки позивача про надходження коштів від Військової частини НОМЕР_1 у сумі 64327,19 грн з позначкою "заробітна плата".

Вважаючи, що станом на 06 травня 2024 року - день виключення зі списків особового складу відповідач не провів з ним повного та остаточного розрахунку щодо виплати грошового забезпечення у належному розмірі, позивач звернувся з цим позовом до суду.

07.08.2024 від представника позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій просить доповнити прохальну частину позовної заяви наступними позовними вимогами:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати позивачу ОСОБА_1 додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 100000,00 гривень щомісячно, за період проходження ним лікування у зв`язку із пораненням з 1 вересня 2023 року по 06 травня 2024 року,

зобов`язати відповідача Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплату позивачу ОСОБА_1 додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 100000,00 гривень щомісячно, за період проходження ним лікування з 1 вересня 2023 року по 06 травня 2024 року, та здійснити виплату різниці у розмірі: 366969,77 грн, з урахуванням виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

07.08.2024 представник позивача подала клопотання про долучення доказів.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

27.08.2024 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

З посиланням на положення Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей в заперечення зазначає, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №116-РС від 26 квітня 2024 року молодшого сержанта ОСОБА_1 , відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби у відставку за п. "б" за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

З 06 травня 2024 року виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення згідно з наказом №220 від 06.08.2024.

В зв`язку з чим ОСОБА_1 Військовою частиною НОМЕР_1 було нараховано та виплачено посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавки за вислугу років, та додаткові види грошового забезпечення, а саме надбавка за особливості проходження служби, премії в розмірі 486% за період проходження служби з 1 січня 2024 року по 06 травня 2024 року, що засвідчує довідка про доходи від 12 серпня 2024 року №3-29/4844.

Щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2023 - 2024 роки, є уявне твердження останнім, так як на підставі витягу з наказу №220 від 06.08.2024 та довідки про доходи від 12 серпня 2024 року №3-29/4844 ОСОБА_1 за 2023 рік та 2024 рік нараховані та виплачені грошові кошти в сумі 22352 грн 68 коп.

Беручи до уваги вищевказане, у військової частини НОМЕР_1 немає підстав для виконання позовних вимог ОСОБА_1

30.08.2024 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 30.08.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про заборону оприлюднення інформації у справі №500/4904/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії .

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, що наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Як видно з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.05.2024 №128 військовослужбовця призваного по мобілізації молодшого сержанта ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно до пункту 2 частин четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №116-РС від 26 квітня 2024 року з військової служби у відставку за п. "б" за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військовою обліку, вважати таким, що вибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 06 травня 2024 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Вислуга років у Збройних Силах на 06 травня 2024 року становить: календарна: 01 рік 03 місяці 10 днів, пільгова: 00 років 00 місяців 00 днів, загальна: 01 рік 03 місяці 10 днів.

Виплатити надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років з 01 травня по 06 травня 2024 року, передбачені наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, та доручення Міністра оборони України від 16.01.2024 №183/уд.

Виплатити грошову допомогу для оздоровлення за 2024 рік відповідно до розділу ХХІІІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 (зі змінами), в сумі 23949 грн 23 коп.

Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260 за 2024 рік не отримував.

Щорічна основна відпустка за 2023 рік використовувалась терміном на 10 діб. за 2024 рік не використовувалась, виплатити грошову компенсацію за 28 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2024 рік в розмірі: 22352 грн 68 коп.

Відпустка за сімейними обставинами за 2023 рік не використовувалась, 2024 рік не використовувалась.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2014 року №460 (зі змінами), виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 60% місячного грошового забезпечення, а саме: 14369 грн 55 коп.

Підстава: наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №116-РС від 26 квітня 2024 року, доповідь про здачу справ та посади (вх. №3-20/3/ від 06.05.2024 року).

В подальшому наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.06.2024 №181 у зв`язку з надходженням додаткової інформації пункт наказу (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 №128 від 06.05.2024 №128 викладено в новій редакції, зокрема щодо виплати надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмір 486% від посадового окладу з 01 травня по 06 травня 2024 року, передбачені наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, та доручення Міністра оборони України від 16.01.2024 №183/уд.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.06.2024 №183 у зв`язку з надходженням додаткової інформації пункт наказу (по стройовій частині) командира Військової частини НОМЕР_1 №128 від 06.05.2024 №128 викладено в новій редакції, аналогічній попередній.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.08.2024 №220 у зв`язку з надходженням інформації пункт 12 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №128 від 06.05.2024 №128 викладено в новій редакції, зокрема щодо виплати додаткової відпустки як учаснику бойових дій, передбаченої статтею 162 Закону України "Про відпустки" за пунктом 12 частини першої статі 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії, їх соціального захисту", за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за 2023 рік та за 2024 рік не використовувалась, виплатити грошову компенсацію за 28 діб невикористаної відпустки в розмірі: 22352 грн 68 коп.

Позивач вважає, що Військова частина НОМЕР_1 вчинила протиправні дії, на які він вказує у цьому позові, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

За положеннями абзацу 1 пункту 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. (абзац 2 пункту 4 статті 9 Закону №2011-XII).

Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - постанова №704), яка набрала чинності з 01.03.2018.

Пунктом 8 постанови №704 установлено, що умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

На виконання постанови №704, наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України (далі - Порядок №260).

Таким чином, механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком №260.

Згідно з пунктом 2 Порядку №260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

За положеннями пункту 8 розділу 1 Порядку №260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього. (пункт 14 розділу 1 Порядку №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та триває до теперішнього часу.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168), яка набрала чинності 28.02.2022.

Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно пункту 12 Постанови №168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 11, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 04.11.2023 №592 молодший сержант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 01 вересня 2023 року в результаті вибуху гранати як військовослужбовець отримав поранення, а саме множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення, травма лівого ока, вогнепальне осколкове сліпе поранення правого плеча, передпліччя, кисті, вогнепальне осколкове сліпе поранення правого стегна коліна, гомілки, вогнепальний перелом кісток правої гомілки.

Від наслідків тяжкої мінно-вибухової травми (01.09.2023) позивач проходив лікування з 02.09.2023 по 08.09.2023 у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону м. Харків; з 08.09.2023 по 14.09.2023 у КП "Полтавська ОКЛ ім. М.В.Скліфосовського ПОР; з 14.09.2023 по 22.09.2023 в КП "Полтавська ОКЛ ім. М.В.Скліфосовського ПОР; з 23.09.2023 по 03.10.2023 ВМКЦ Західного Регіону м. Львів, з 03.10.2023 по 03.11.2023 в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , з 04.11.2023 по 24.11.2023 в КНП "Більне-Золотецька ОЛР ім. В.Г.Вернигори", з 24.11.2023 по 20.12.23 у КНП "ЗЦМЛ", з 21.12.2023 по 10.01.24 у КНП "Заліщицька районна лікарня" Заліщицької міської ради, з 07.02.2024 по 07.03.24 у КНП "ЗЦМЛ", з 07.03.2024 по 16.04.2024 у КНП "Микулинецька обласна фізіотерапевтична лікарня реабілітації".

31 травня 2024 року позивачу видано посвідчення серія НОМЕР_3 як особі з інвалідністю 1 групи внаслідок війни.

Зі змісту довідки про доходи молодшого сержанта ОСОБА_1 , виданої військовою частиною НОМЕР_1 12.08.2024 за №3-29/4844 видно, що позивачу в квітні 2024 року здійснено донарахування додаткової винагороди у зв`язку з перебуванням на лікуванні після поранення за січень, лютий, березень, квітень 2024 року в сумі 353333,33 грн.

Однак як слідує з матеріалів справи нарахування додаткової винагороди у зв`язку з перебуванням на лікуванні після поранення за період з 02.09.2023 по 31.12.2023 та з 01.05.2024 по 06.05.2024 не здійснено.

Таким чином з врахування наведених норм законодавства та встановлених обставин суд доходить висновку про наявність протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо нездійснення нарахування та виплати позивачу ОСОБА_1 додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, передбаченої постановою КМУ від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 100000,00 гривень щомісячно за період проходження лікування у зв`язку із пораненням з 1 вересня 2023 року по 31 грудня 2023 та з 01 травня 2024 року по 06 травня 2024 року.

Враховуючи протиправну бездіяльність належним способом для відновлення порушених прав позивача слід зобов`язати відповідача Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, передбаченої Постановою КМУ від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 100000,00 гривень щомісячно, за період проходження ним лікування з 1 вересня 2023 року по 31 грудня 2023 та з 01 травня 2024 року по 06 травня 2024 року.

Щодо позовних вимог в частині виплати додаткової винагороди із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 (далі - Порядок №44), суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби..

Пунктом 3 зазначеного Порядку №44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби, що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України Про податок з доходів фізичних осіб.

Пункти 4 та 5 Порядку №44 визначають, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

З аналізу наведених норм вбачається, що належна до виплати позивачу сума додаткової винагороди відноситься до виплат, право на які позивач набув у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, тому в розглядуваному випадку підлягає застосуванню Порядок №44.

Така позиція відповідає висновкам постанови Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №812/1048/17, згідно з якими механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка полягає ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану ним додаткову оплачувану відпустку 28 діб, як учаснику бойових дій за 2023 та 2024 роки, судом враховано таке.

Відповідно до пункту 1 статті 101 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 8 статті 101 вказаного Закону військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.

Статтею 4 Закону України "Про відпустки" передбачені такі види щорічних відпусток, як: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством (пункт 1 статті 4 Закону).

Відповідно до статті 162 вказаного Закону, зокрема, учасникам бойових дій надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Згідно з пунктом 12 частини першої статі 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік

Абзацом 3 пункту 14 статті 101 Закону №2011-XII передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 162 Закону України "Про відпустки".

Крім того, відповідно до пункту 3 розділу XXXI Порядку №260 у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

Отже, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, що передбачена статтею 162 Закону України "Про відпустки" та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.

Як встановлено судом наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.08.2024 №220 у зв`язку з надходженням інформації пункт 12 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №128 від 06.05.2024 №128 викладено в новій редакції, зокрема щодо виплати позивачу додаткової відпустки як учаснику бойових дій, передбаченої статтею 162 Закону України "Про відпустки" за пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії, їх соціального захисту", за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 за 2023 рік та за 2024 рік не використовувалась, виплатити грошову компенсацію за 28 діб невикористаної відпустки в розмірі: 22352 грн 68 коп.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу в липні 2024 року здійснено донарахування компенсації за невикористану додаткову щорічну відпустку учасника бойових дій в сумі 22352,68 грн. (довідка про доходи Військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2024 №3-29/4844).

Таким чином позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка полягає ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану ним додаткову оплачувану відпустку 28 діб, як учаснику бойових дій за 2023 та 2024 роки, зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану ним додаткову оплачувану відпустку у 2023-2024 роках, тривалістю 28 діб в розмірі 22352 грн 68 коп., як учаснику бойових дій, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 до задоволення не підлягають.

Також суд приймає до уваги твердження відповідача, викладене у відзиві на підставі вищевказаної довідки про доходи Військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2024 №3-29/4844 про те, що Військовою частиною НОМЕР_1 було нараховано та виплачено позивачу посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавки за вислугу років, та додаткові види грошового забезпечення, а саме надбавка за особливості проходження служби, премії в розмірі 486% за період проходження служби з 1 січня 2024 року по 06 травня 2024 року. Даний факт позивачем та його представником не заперечується.

За встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати позивачу ОСОБА_1 щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, та додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, премії в розмірі 486% за період проходження служби з 1 січня 2024 року по 06 травня 2024 року, зобов`язання відповідача Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплату позивачу ОСОБА_1 щомісячних основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та одноразових додаткових видів грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавки за вислугу років, та додаткових видів грошового забезпечення: надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, премії в розмірі 486% за період проходження служби з 1 січня 2024 року по 06 травня 2024 року, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44 не підлягають задоволенню.

При цьому суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява №387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають до часткового задоволення

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 100000,00 гривень щомісячно за період проходження лікування у зв`язку із пораненням з 1 вересня 2023 року по 31 грудня 2023 та з 01 травня 2024 року по 06 травня 2024 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 100000,00 гривень щомісячно, за період проходження ним лікування з 1 вересня 2023 року по 31 грудня 2023 та з 01 травня 2024 року по 06 травня 2024 року, з урахуванням виплачених сум, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 );

відповідач:

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ).;

Головуючий суддя Мартиць О.І.