Справа № 240/21882/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні позову)

12 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/21882/24

категорія 111060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменко О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Житомирській області про сплату боргу (недоїмки) на суму 8352,78 грн №Ф-0717-0630 Увід 12.02.2024 ;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків, шляхом корегування суми податкового боргу на суму, визначену у вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ф-0717-0630 У від 12.02.2024.

Ухвалою судді від 12.11.2024 визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду із даним позовом, поновлено пропущений строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі.

Разом з позовною заявою, подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивачка просить забезпечити позов, шляхом зупинення стягнення на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.02.2024 №Ф-0717-0630 У про стягнення з ОСОБА_1 боргу у розмірі 8352,78 грн., на користь Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області до моменту набрання законної сили рішенням суду у цій справі. Звертає увагу суду, що незалежно від процесу оскарження вимоги, державним виконавцем здійснюється примусове стягнення недоїмки, встановленої такою вимогою. З метою недопущення здійснення відповідачем будь-яких дій стосовно неправомірного стягнення коштів за оскаржуваною вимогою, вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, слід врахувати наступне.

Частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, з викладених норм слідує, що забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності обставин визначених ч.2 ст.150 КАС України, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Зокрема, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза істотного ускладнення виконання чи невиконання рішення суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, з позовом щодо оскарження такого рішення, дії або бездіяльності. Застосований судом захід забезпечення позову має відповідати вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Так, матеріалами справи підтверджено, що відповідачем прийнято вимога про сплату позивачем боргу (недоїмки) №Ф-0717-0630 У від 12.02.2024, зокрема зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

16.10.2024 заступник начальника відділу Коростишівського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №76301757 по виконанню вимоги про сплату боргу №Ф-0717-0630 У від 12.02.2024. У межах виконавчого провадження винесено постанову про арешт коштів боржника від 16.10.2024.

У той час, з обставин викладених у клопотанні про забезпечення позову вбачається, що позивачка фактично ставить питання про зупинення дії рішення державного виконавця, однак такі дії не є предметом даного позову.

Частиною 3 статті 151 КАС України визначено, що не допускається забезпечення позову шляхом: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

А тому, у контексті наведеного слід відмітити, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оскаржуваної вимоги про сплату боргу, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Позивачка у поданій заяві наголосила, що вимога, яка оскаржується є виконавчим документом, на підставі якого відкрите виконавче провадження №76301757. Звертає увагу суду, що в межах вказаного виконавчого провадження здійснюються виконавчі дії спрямовані на примусове виконання вимоги про сплату боргу. Вважає, що існують об`єктивні ризики необґрунтованого стягнення з неї коштів на виконання оскаржуваної вимоги. Вказує, що має офіційний дохід у вигляді пенсії по інвалідності, а арешт її рахунків, як боржника є реальною загрозою втрати грошових коштів та позбавлення засобів до існування.

При цьому, слід зазначити, що правову оцінку діям відповідача в частині винесення спірної податкової вимоги та її правомірність, суд надаватиме під час вирішення спору по суті, оскільки зупинення стягнення на підставі оскаржуваної вимоги за своїм характером є вирішенням вказаного спору по суті, що не відповідає меті та завданням інституту заходів забезпечення позову.

Неправомірність чи правомірність дій, рішення відповідача, які є предметом позову, може бути встановлена лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів під час судового розгляду даної справи.

Відтак, підстав для задоволення заяви про забезпечення позову суд не вбачає.

Керуючись статтями 150, 151, 243, 248, 256 КАС України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Єфіменко