Справа № 420/3759/24
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/3759/24

Перша інстанція: суддя Гордієнко Т. О.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.,

розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі за позовом адвоката Семененко Наталі Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У лютому 2024 року адвокат Семененко Н. С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просила:

- визнати протиправними дії щодо неврахування, під час призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 18.06.2021, виданої АТ «Будівельно-монтажне управління № 3»;

- зобов`язати здійснити перерахунок пенсії з дати її призначення, на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 18.06.2021, виданої АТ «Будівельно-монтажне управління № 3», та виплатити пенсію з урахуванням вже виплачених сум.

В обґрунтування заявлених позовних вимог адвокат Семененко Н. С. зазначає, що, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2023 у справі №420/12351/23, її довірителю здійснено зарахування до пільгового стажу певних періодів роботи та призначено пенсію за віком на пільгових умовах.

Серед інших документів, які надавалися її довірителем до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах від 21.04.2023, додавалася довідка про заробітну плату для обчислення пенсії №4 від 18.06.2021, що видана АТ «Будівельно-монтажне управління №3».

Однак, як наполягає адвокат Семененко Н. С., відповідач, під час призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, необґрунтовано її не врахував, посилаючись на неможливість перевірити обґрунтованість її видачі, оскільки підприємство відсутнє за юридичною адресою.

Покликаючись на послідовну та усталену практику Верховного Суду, представниця позивача стверджує, що неможливість врахування заробітної плати, у зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для неприйняття до уваги поданої довідки у відповідача були відсутні.

Отож, на її переконання ГУ ПФУ в Одеській області порушується право її довірителя на належне пенсійне забезпечення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов задоволено.

Суд визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо неврахування, під час призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 18.06.2021, виданої АТ «Будівельно-монтажне управління №3».

Зобов`язав ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 18.06.2021, виданої АТ «Будівельно-монтажне управління № 3», та виплатити пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції установив, що спірна довідка про заробітну плату складена за формою згідно з Додатком 5 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1). В ній указані суми заробітної плати з розшифруванням, інформація про те, що на усі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок), інформація про те, що довідка видана на підставі таких первинних документів особових рахунків за період 1991-1995 роки, які знаходяться за адресою: 65005, м. Одеса, вул. Мельницька, буд.28-а та інформація про те, що підприємство не заперечує проти проведення перевірки первинних документів за період, зазначений у цій довідці.

Також довідка № 4 від 18.06.2021 містить підпис керівника і заступника головного бухгалтера підприємства та печатку АТ «Будівельно-монтажне управління № 3».

Поряд з цим, суд першої інстанції зазначив, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть слугувати підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при обчисленні позивачу пенсії.

До того ж, суд указав, що з`ясування відповідності розміру заробітної плати, зазначеної в довідці, покладено на територіальний орган Пенсійного фонду України, а відсутність доступу до підприємства не є безумовною підставою для відмови у перерахунку пенсії, оскільки не підтверджує невідповідність інформації, зазначеної у довідці щодо отриманої позивачем заробітної плати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Мотиви апеляційної скарги полягають у тому, що неможливо провести перевірку довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №4 від 18.06.2021, виданої АТ «Будівельно-монтажне управління №3», яку позивач подав під час призначення пенсії.

За проведеною перевіркою встановлено, що АТ «Будівельно-монтажне управління №3» за юридичною адресою не знаходиться. На запити щодо узгодження дати перевірки вказане підприємство відповіді не надає.

За таких обставин, скаржник вважає, що ОСОБА_1 не має права на врахування вказаної довідки при призначенні пенсії.

Також апелянт указує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: стягнення з пенсійного органу на користь позивача 1211,20 грн. судового збору.

Скаржник посилається на вимоги частини 1 статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка передбачає вичерпний перелік цілей, на які використовуються кошти Пенсійного фонду і відшкодування судового збору у цій статті відсутнє.

Адвокат Семененко Н. С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, вважає її необґрунтованою та безпідставною, у зв`язку з чим просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви відзиву відтворюють позицію суду першої інстанції про задоволення позову.

Ураховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

21.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2), до якої, серед іншого, долучив довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 18.06.2021, видану АТ «Будівельно-монтажне управління № 3».

Рішенням ГУ ПФУ в Київській області № 19 від 28.04.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з позовом, в якому її оскаржив.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2023 у справі №420/12351/23, яке набрало законної сили 08.09.2023, зокрема зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.04.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (Список № 2) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На виконання даного рішення суду, ГУ ПФУ в Одеській області з 21.04.2023 призначило ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

01.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про надання роз`яснення щодо його пенсійного забезпечення.

14.12.2023 ГУ ПФУ в Одеській області надало відповідь, а якій зазначило про неможливість проведення перевірки достовірності довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 4 від 18.06.2021, виданої АТ «Будівельно-монтажне управління №3», у зв`язку з відсутністю підприємства за юридичною адресою.

Також у відповіді вказано, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Будівельно-монтажне управління № 3» зареєстроване 31.08.1994, не перебуває у стані припинення, свідоцтво про державну реєстрацію недійсне. До Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради документи вищезазначеним підприємством не надавались.

23.01.2024 представниця позивача звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою в якій витребувала інформацію про врахування, при призначенні пенсії ОСОБА_1 , довідки про заробітну плату № 4 від 18.06.2021, видану АТ «Будівельно-монтажне управління №3» та про проведення перевірки зазначеної довідки.

Листом від 30.01.2024 № 1500-0306-8/15002 ГУ ПФУ в Одеській області продублювало вищенаведену інформацію щодо неможливості проведення перевірки підприємства, та про неврахування спірної довілки при призначенні пенсії.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон №1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 р. (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Приписами пункту 2 частини 1 статті 41 Закону №1058-IV передбачено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина 3 статті 44 Закону № 1058-IV).

Згідно пункту 2.1 Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Зміст наведених вище норм права свідчить про те, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у спірних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду України від 17.03.2015 р. у справі № 21-11а15, від 15.12.2015 р. у справі № 2-а/576/29/14 та Верховного Суду від 13.02.2018 р. у справі № 358/1179/17, від 17.04.2018 р. у справі № 376/2559/17, від 25.09.2018 р. у справі № 539/1386/17, від 10.07.2019 р. у справі № 539/2726/16-а та від 05.03.2020 р. у справі № 539/3234/16-а.

Згідно статті 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З аналізу наведених вище положень законодавства слідує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є подання відповідної довідки та підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

При цьому, у разі сумніву в розмірі заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, орган Пенсійного фонду України має право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З доводів апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області простежується, що підставою для відмови у врахуванні відомостей про заробітну плату, зазначену у довідці №4 від 18.06.2021, яка видана АТ «Будівельно-монтажне управління №3», є те, що перевірити зазначену довідку немає можливості, у зв`язку з відсутністю підприємства за юридичною адресою.

У своєї відповіді на запит позивача та його представниці ГУ ПФУ в Одеській області відповіло, що свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи АТ «Будівельно-монтажне управління №3» є недійсним.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо скасування свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та фізичної особи - підприємця» такий реєстраційний документ, як свідоцтво про державну реєстрацію, було скасовано у лютому 2015 році. Замість свідоцтва є запис про реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Як установлено матеріалами справи, запис про реєстрацію АТ «Будівельно-монтажне управління №3» в ЄДР наявна.

Надаючи відповідь на аргумент апеляції про неможливість проведення перевірки довідки про заробітну плату, колегія суддів звертається до правових висновків Верховного Суду.

Так, у постанові від 12.04.2021 у справі №219/4550/17 Верховний Суд зазначив, що посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати, у зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для неприйняття до уваги поданої довідки у відповідача були відсутні.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17 зазначив, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Проаналізувавши зміст спірної довідки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що остання складена за формою згідно з Додатком 5 до Порядку №22-1.

Так, у довідці № 4 від 18.06.2021 зазначено:

- суми заробітної плати з розшифруванням;

- інформація про те, що на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок);

- інформація про те, що довідка видана на підставі таких первинних документів - особових рахунків за період 1991-1995 роки, які знаходяться за адресою: 65005, м. Одеса, вул. Мельницька, буд.28-а;

- інформація про те, що підприємство не заперечує проти проведення перевірки первинних документів за період, зазначений у цій довідці.

Також, довідка № 4 від 18.06.2021 містить підпис керівника та заступника головного бухгалтера підприємства, а також печатку АТ «Будівельно-монтажне управління № 3».

Відповідаючи на довід апеляції про безпідставність стягнення з ГУ ПФУ в Одеській області на користь позивача сплаченого ним судового збору, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позаяк за наслідком розгляду даного спору, позов ОСОБА_1 задоволений, колегія суддів вважає правильними дії суду першої інстанції про відшкодування витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Отже, слід констатувати, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до вимог статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення - відсутні.

Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі за позовом адвоката Семененко Наталі Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 11.11.2024.