Справа № 372/4326/24
Суддя: Висоцька Г. В.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/4326/24
Провадження № 2-а-47/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Висоцької Г.В., за участю секретаря судових засідань Куник О.В., представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського 1 взводу 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Петрука Артура Івановича, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року ОСОБА_2 через свого представника звернувся до суду із позовом про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якому просив Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2698284 від 28.07.2024, винесену за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що постановою поліцейського 1 взводу 4 роти 4 бат. Управління патрульної поліції у Львівській області, рядового поліції Петрука Артура Івановича серія ЕНА №2698284 від 28.07.2024 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 28.07.2024 року о 08:55:12 годині в м. Львів, просп. Черновола 1, керуючи транспортним засобом порушив вимогу дорожнього знаку 3.22 поворот праворуч заборонено з додатковою табличкою 7.5.3., здійснивши поворот праворуч, чим порушив п.8.4.в. Правил дорожнього руху-порушення вимог заборонних знаків. З оскаржуваною постановою Позивач не згодний та вважає, її такою, що винесена всупереч вимогам законодавства України, які регулюють відносини в сфері дорожнього руху, без всебічного та повного з`ясування всіх обставин справи, які потрібні для об`єктивного розгляду справи, оскільки правил дорожнього руху ОСОБА_2 не порушував та під час розгляду справи поліцейський ОСОБА_3 не в повному обсязі з`ясував всіх обставин, а саме: основне чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також: не з`ясував обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Поліцейський не з`ясував обставини справи, а саме куди (в якому напрямку) і звідки рухався автомобіль, на якому перехресті він начебто повернув направо, яким чином організовано дорожній рух на цій ділянці дороги, зокрема розташування усіх дорожніх знаків, правові підстави встановлення цих дорожніх знаків. Також у постанові не зазначив будь-яких фактичних даних, на підставі яких ним зроблено висновок про вчинення ОСОБА_2 вказаного адміністративного правопорушення.

08.08.2024 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

15.08.2024 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області відкрито провадження та призначено розглядати справ у порядку спрощеного позовного провадження.

10.09.2024 року представником відповідача Департаменту патрульної поліції Терлецьким А.З. подано до суду відзив, в якому щодо позовних вимог заперечив у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підставі, зазначених у позовній заяві, просив задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розглядати справу без його участі

Відповідач поліцейський 1 взводу 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Петрук А.І. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження обставин в їх сукупності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У справах щодо оскаржень рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначенні Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Постановою поліцейського 1 взводу 4 роти 4 бат. Управління патрульної поліції у Львівській області, рядового поліції Петрука Артура Івановича серія ЕНА №2698284 від 28.07.2024 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 28.07.2024 року о 08:55:12 годині в м. Львів, просп. Черновола 1, керуючи транспортним засобом порушив вимогу дорожнього знаку 3.22 поворот праворуч заборонено з додатковою табличкою 7.5.3., здійснивши поворот праворуч, чим порушив п.8.4.в. Правил дорожнього руху - порушення вимог заборонних знаків.

У позовній заяві та у судовому засіданні представник позивача стверджував, що ОСОБА_2 правил дорожнього руху не порушував та під час розгляду справи поліцейський ОСОБА_3 не в повному обсязі з`ясував всіх обставин, а саме: основне чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також: не з`ясував обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, поліцейський ОСОБА_3 всебічно, повно та об`єктивно не з`ясував обставини справи, а саме куди (в якому напрямку) і звідки рухався автомобіль, на якому перехресті він начебто повернув направо, яким чином організовано дорожній рух на цій ділянці дороги, зокрема розташування усіх дорожніх знаків, правові підстави встановлення цих дорожніх знаків. Також у постанові не зазначив будь-яких фактичних даних, на підставі яких ним зроблено висновок про вчинення ОСОБА_2 вказаного адміністративного правопорушення. Оскаржувана постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення. Доказів вини позивача, інших доказів, пояснень, свідчень або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про порушення ПДР працівником поліції зібрано не було, а сама постанова таких доказів не містить.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.Також відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному,

повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З викладених вище норм вбачається, що саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складення ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з пунктом 8.2-1. ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 метрів за напрямком руху та розміщеними не вище 6 метрів над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В Постанові поліції не встановлено місце події, суть та обставини правопорушення. В постанові в графі час та місце скоєння, сказано: «28.07.2024 08:55:12 м. Львів, проспект Чорновола 1 водій керуючи ТЗ порушив вимогу дорожнього знаку 3.22 поворот праворуч заборонено з додатком 7.5.3, здійснивши поворот праворуч, чим порушив п.8.4.в.ПДР - порушення вимог заборонних знаків.».

Але, в постанові не вказано, куди саме повертав ОСОБА_2 , на яку вулицю і з якої повертав водій. Не зрозуміло, де встановлено знак і на якому перехресті заборонено поворот, при виїзді на проспект Чорновола чи при з`їзді з нього.

Окрім цього, доказ у вигляді фотографії, поданий відповідачем, не містить зображення дорожнього знаку 3.22, на порушення якого посилається відповідач в постанові. Аналогічно на відеозаписі, долученому до відзиву позов, не міститься цей знак. Із доказів, поданих відповідачем вбачається вказівка лише на дорожній знак, який забороняє рух по смузі руху, по якій рухався позивач, транспортним засобам, окрім автобуса. В зв`язку із чим відповідач міг звинуватити позивача лише в порушенні знаку, «Рух тільки автобусів по вказаній смузі», але не в порушенні знаку 3.22, наявність якого на місці, зазначеному в Постанові, не була доведена жодним доказом.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та з матеріалів справи неможливо встановити даний факт, відтак і підстави для притягнення Позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

З урахуванням викладеного, а також шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення. Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як належні та допустимі докази вчинення адміністративного правопорушення, а сама постанова про накладення адміністративного стягнення не дає суду достатніх підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому суд керується положеннями ч.3 ст.62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, 122, п.1 ст.247, ст.251, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 132, 134, 139, 143, 242, 244-246,257,271,286КАС України, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2698284 від 28.07.2024, винесену за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень відносно ОСОБА_2 .

Провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В.Висоцька