Справа № 160/26583/24
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Юркова Е.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
04 жовтня 2024 року через систему "Електронний Суд" ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Криворізької міської ради з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність Криворізької міської ради щодо невключення до затвердженого порядку денного та нерозгляду на пленарному засіданні LІІІ сесії Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII 24 скликання, що відбулась 28.08.2024, депутатського запиту депутата Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII скликання ОСОБА_1 (питання проєкту порядку денного за № 72);
- зобов`язати Криворізьку міську раду на найближчому пленарному засіданні розглянути депутатський запит депутата Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII скликання ОСОБА_1 як питання порядку денного, та подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;
- стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Криворізької міської ради 100 000 (сто тисяч) гривень на відшкодування завданої їй моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є депутатом Криворізької міської ради VIII скликання. Супровідним листом за вих. № 38 від 19.08.2024 звернулась до відповідача з депутатським запитом від 19.08.2024 вих.№ 37, яким направила проєкт рішення Криворізької міської ради «Про підтримку депутатського запиту депутата ОСОБА_1 до секретаря Криворізької міської ради, який тимчасово виконує обов`язки Криворізького міського голови, ОСОБА_2 » з додатком та пояснювальну записку з додатками. Проте на пленарному засіданні LІІІ сесії Криворізької міської ради 28.08.2024 відповідач вчинив бездіяльність невключенням до затвердженого порядку денного та, відповідно, нерозгляду депутатського запиту депутата Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII скликання ОСОБА_1 (питання проєкту порядку денного за № 72), чим порушив права позивача визначені Законом України «Про статус депутатів місцевих рад». Позивач дану бездіяльність вважає необґрунтованою, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
21.10.2024 на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що у даному випадку сторони діють відповідно до вимог регламенту, затвердженого рішенням Криворізької міської ради від 17.12.2020 №1 «Про затвердження Регламенту Криворізької міської ради». Незгода депутата ОСОБА_1 з підсумками голосування або заперечування обов`язкової процедури голосування не є підставою для тверджень про протиправну бездіяльність ради, скоріше вказує на поспішність та однобічність її висновку. За таких обставин радою повністю дотримано баланс між загальним інтересом та вимогами щодо захисту індивідуального права депутата (позивача), з огляду на що підстав розцінювати поведінку ради як протиправну бездіяльність немає.
24.10.2024 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що у спірних правовідносинах відповідач порушив не лише вимоги ст.22 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», а ще й вимоги ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не врахувавши обов`язкові для нього, як суб`єкта владних повноважень, висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №236/1877/17.
28.10.2024 на адресу суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив позивача в яких зазначено, що доводи позивача ОСОБА_1 , викладені у відповіді на відзив, не спростовують доводів міської ради щодо відсутності в поведінці ради протиправної бездіяльності в контексті установленої регламентної процедури та колективного вирішення поставлених перед радою питань, та що порядок роботи сесії і ведення пленарних засідань ради визначається регламентом ради; не доводять право депутата на стягнення моральної шкоди в якості способу захисту політичних прав.
05.11.2024 на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких також підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що у спірних правовідносинах правова норма ч.1 ст.22 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та норма ст.87 Регламенту мають пріоритет у застосуванні у порівнянні зі статтями 39, 42, 49 Регламенту.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є депутатом Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII скликання, що підтверджується посвідченням № 51, виданого 17 грудня 2020 року.
Рішенням Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 17.12.2020 №1 затверджений Регламент Криворізької міської ради (далі Регламент), який є нормативно-правовим актом органу місцевого самоврядування, обов`язковим до виконання всіма особами на території міста Кривого Рогу Криворізького району Дніпропетровської області, та дотримання якого є обов`язковим для всіх без виключення осіб, зокрема для міського голови, секретаря ради, депутатських груп і фракцій, депутатів і виконавчих органів міської ради (ст.8 Регламенту).

Порядок формування порядку денного пленарного засідання Криворізької міської ради VIII скликання визначений гл.5 Регламенту Криворізької міської ради, затвердженого рішенням Криворізької міської ради від 17.12.2020 №1 «Про затвердження Регламенту Криворізької міської ради», із змінами, внесеними рішеннями Криворізької міської ради від 24.02.2021 №358, від 12.04.2022 №1278, від 23.12.2022 №1588 з врахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2021 року у справі №160/1741/21 за позовом ОСОБА_3 до Криворізької міської ради (далі Регламент).

Рішенням Криворізької міської ради від 25.08.2021 № 702 «Про обрання секретаря Криворізької міської ради та введення його до складу виконавчого комітету» ОСОБА_2 обрано секретарем Криворізької міської ради на строк її повноважень.

Рішенням Криворізької міської ради від 25.08.2021 №703 «Про дострокове припинення повноважень Криворізького міського голови» у зв`язку з фактом смерті міського голови ОСОБА_4 . Криворізька міська рада вирішила узяти до відома факт смерті 15.08.2021 Криворізького міського голови ОСОБА_4 , у зв`язку з чим його повноваження вважати достроково припиненими. Вирішено секретарю міської ради ОСОБА_2 тимчасово здійснювати повноваження Криворізького міського голови з моменту дострокового припинення цих повноважень до моменту початку повноважень міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону; звернутися до Верховної Ради України з клопотанням про призначення позачергових виборів Криворізького міського голови та направити копію цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 16.07.2024 звернулась до секретаря Криворізької міської ради, який тимчасово виконує обов`язки Криворізького міського голови, ОСОБА_2 з депутатським зверненням за вих. № 29 в якому зазначила, що «На офіційному вебсайті Криворізької міської ради та його виконавчого комітету 16.07.2024 о 15:27:55 розміщений матеріал з назвою «О.Вілкул: Безпека дітей найголовніше. Тому продовжуємо ремонт приміщень для укриттів, розташованих у закладах освіти». Матеріал розміщений за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 провів в гімназії виїздну нараду щодо ходу ремонтних робіт в укриттях шкіл». Громадянин ОСОБА_5 не має жодних владних повноважень. Такої форми звернення громадян до посадових осіб підприємств, установ та організацій, як «проведення нарад» за участю цих посадових осіб законодавством України не передбачено. Враховуючи зазначене, прошу пояснити мені та Територіальній громаді міста Кривого Рогу: 1. На якій правовій підставі громадянин ОСОБА_5 , який не має жодних владних повноважень на території міста Кривого Рогу, відволікає від роботи посадових осіб комунальних підприємств, установ та організацій, проводячи з ними якісь нелегальні наради? 2. Чи примушуєте ви, як секретар Криворізької ради, який тимчасово виконує обов`язки Криворізького міського голови, своїх підлеглих робити вигляд, що громадянин ОСОБА_5 має якісь повноваження, та вимушено брати участь у зазначених нарадах? 3. Також прошу пояснити, що означає «виїздна нарада», проведена громадянином ОСОБА_5 . 4. Прошу пояснити, чому офіційний вебсайт Криворізької міської ради та його виконкому популяризує незаконні дії громадянина ОСОБА_5 у відносинах з підлеглими вам посадовцями комунальних підприємств, установ та організацій.».

Листом заступника міського голови ОСОБА_6 від 26.07.2024 №8/26/5146 «Про розгляд депутатського звернення» надана відповідь в якій з посиланням на норми законодавства зазначено, що запитана інформація не належить до повноважень органів місцевого самоврядування, а питання, поставлені у депутатському зверненні виходять за межі депутатських повноважень, наданих Законом.

Враховуючи відсутності саме обгрунтованої відповіді на поставлені питання в депутатському зверненні, позивач повторно звернулась до секретаря Криворізької міської ради з депутатським зверненням, вих. № 31 від 02.08.2024, в якому просила дати своє офіційне роз`яснення їй та Територіальній громаді міста Кривого Рогу: 1. На якій правовій підставі ваш близький родич громадянин ОСОБА_5 , який не має жодних владних повноважень на території міста Кривого Рогу, відволікає від роботи посадових осіб комунальних підприємств, установ та організацій, проводячи з ними якісь нелегальні наради, та втручається в їх діяльність? 2. Чи примушуєте ви, як секретар Криворізької міської ради, який тимчасово наділений повноваженнями Криворізького міського голови, своїх підлеглих робити вигляд, що громадянин, ваш близький родич ОСОБА_5 має якісь владні повноваження та вимушено брати участь у зазначених нарадах? 3. Що означає «виїздна нарада» з посадовими особами комунальних підприємств, установ та організацій Криворізької міської ради», проведена громадянином, пересічним членом Територіальної громаді міста Кривого Рогу ОСОБА_5 , і чи може, з огляду на заборону дискримінації, кожний пересічний член Територіальної громади міста Кривого Рогу, який не є вашим близьким родичем, самостійно проводити подібні наради, чи потрібний ваш особистий дозвіл? 4. Яке відношення мають проведена зазначена «виїздна нарада» з посадовими особами комунальних підприємств, установ та організацій Криворізької міської ради» до вчинення дій з відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, сприянню військовому командуванню у забезпеченні територіальної оборони та обороноздатності в цілому? 5. Чому офіційний вебсайт Криворізької міської ради та його виконкому популяризує незаконні дії громадянина ОСОБА_5 у відносинах з підлеглими вам посадовцями комунальних підприємств, установ та організацій Криворізької міської ради?

Листом начальника юридичного управління виконавчого комітету Криворізької міської ради Максима Кудіна від 13.08.2024 №8-20480/17/956 «Щодо розгляду депутатського звернення» позивачу було надано відповідь в якій з посиланням на норми законодавства зазначено, що запитувана інформація не належить до повноважень органів місцевого самоврядування, а питання, поставлені у депутатському зверненні виходять за межі депутатських повноважень, наданих Законом.

Розпорядженням секретаря Криворізької міської ради, який тимчасово виконує обов`язки Криворізького міського голови, ОСОБА_2 в межах своїх повноважень від 16.08.2024 №199-р «Про скликання LІІІ сесії Криворізької міської ради VІІІ скликання», була скликана LIІІ сесія Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VІІІ скликання, яким вирішено провести спільне засідання постійних комісій міської ради о 9.00, пленарне засідання міської ради у приміщенні міської ради (пл. Молодіжна,1, сесійна зала) 28.08.2024 та унесено на розгляд питання життєдіяльності міста в умовах воєнного стану, відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності та інші питання.

Враховуючи відповіді на депутатські звернення необґрунтованими та такими, що не стосується поставлених питань позивач 19.08.2024, супровідним листом за вих. № 38 від 19.08.2024, надіслала на розгляд Криворізької міської ради депутатський запит від 19.08.2024 за вих.№ 37, проєкт рішення Криворізької міської ради «Про підтримку депутатського запиту депутата ОСОБА_1 до секретаря Криворізької міської ради, який тимчасово виконує обов`язки Криворізького міського голови, ОСОБА_2 » з додатком та пояснювальну записку з додатками.

28.08.2024 відбулось спільне засідання постійних комісій Криворізької міської ради в рамках LIІІ сесії Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VІІІ скликання на якому позивач висловила свою позицію з поставленого питання.

28.08.2024 відбулось пленарне засідання LIІІ сесії Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VІІІ скликання (далі пленарне засідання), в проєкт порядку денного якого було включено 72 питання.

При проведенні реєстрації за допомогою СІЗ «РАДА IV КРИВИЙ РІГ» у сесійній залі було зареєстровано 42 депутати Криворізької міської ради VІІІ скликання з 54-ох обраних. Секретар Криворізької міської ради ОСОБА_2 зазначив, що для прийняття рішень з процедурних питань необхідна більшість голосів від присутніх на засіданні депутатів, а з питань порядку денного не менше 28 голосів.

Секретарем Криворізької міської ради було запропоновано депутатам Криворізької міської ради VІІІ скликання окремо визначитись щодо включення до порядку денного пленарного засідання питання підготовленого позивачем про депутатський запит позивача.

За результатом голосування: «за» - 9 (депутатська фракція «Слуга народу» - 6; депутатська фракція «Сила людей» - 2; позафракційні 1); «проти» - 1; «утримались» - 1; «не голосували» - 27 - пропозицію не прийнято, питання поставлене позивачем не було включено до затвердженого порядку денного.

Спірним у даній справі є питання правомірності дій органу владних повноважень щодо не включення до затвердженого порядку денного та нерозгляду на пленарному засіданні LІІІ сесії Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII 24 скликання, що відбулась 28.08.2024, депутатського запиту депутата Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII скликання ОСОБА_1 (питання проєкту порядку денного за № 72).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно зі статтею 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтями 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР) передбачено, що сільська, селищна, міська, районна в місті (у разі її створення), районна, обласна рада складається з депутатів, які обираються жителями відповідного села, селища, міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування.

Сільська, селищна, міська, районна в місті (у разі її створення), районна, обласна рада складається з депутатів, які обираються жителями відповідного села, селища, міста, району в місті, району, області на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування (ст. 45 Закону № 280/97-ВР).

Згідно ст. 3 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» 11 липня 2002 року

№ 93-IV (далі Закон № 93-IV), депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, необхідних для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 93-IV депутат місцевої ради набуває свої повноваження в результаті обрання його до ради відповідно до Закону України "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів".

Повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 Закону № 93-IV визначено, що при здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має також право: на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 93-IV депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

Частиною 5 ст. 13 Закону № 93-IV закріплено, що якщо депутат місцевої ради не задоволений результатами розгляду свого звернення або якщо місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, ухиляються від вирішення порушеного у зверненні питання у встановлений строк, він має право внести депутатський запит відповідно до статті 22 цього Закону.

Згідно 21 Закону № 93-IV, депутатський запит - це підтримана радою вимога депутата місцевої ради до посадових осіб ради і її органів, сільського, селищного, міського голови, керівників підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, які розташовані або зареєстровані на відповідній території, а депутата міської (міста обласного значення), районної, обласної ради - також до голови місцевої державної адміністрації, його заступників, керівників відділів і управлінь з питань, які віднесені до відання ради.

Частиною 1 ст. 22 Закону № 93-IV визначено, що депутатський запит може бути внесений депутатом місцевої ради або групою депутатів попередньо або на пленарному засіданні ради у письмовій чи усній формі. Запит підлягає включенню до порядку денного пленарного засідання ради.

Виходячи з аналізу вищезазначеної норми судд звертає увагу, що перше речення даної норми надає право депутату внести депутатський запит попередньо або на пленарному засіданні ради у письмовій чи усній формі. Дана норма є альтернативною.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач скористався даним правом та звернувся до відповідача з депутатським запитом попередньо в письмовій формі.

Крім того, відповідно до Частиною 1 ст. 22 Закону № 93-IV депутатський запит підлягає включенню до порядку денного пленарного засідання ради.

Суд зазначає, що зазначена норма є імперативною, та не передбачає відмови у включенні депутатського запиту до порядку денного пленарного засідання ради.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.04.2020 року справа №236/1877/17, адміністративне провадження №К/9901/22882/18.

Крім того, як уже зазначалось Рішенням Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 17.12.2020 №1 затверджений Регламент Криворізької міської ради.

Відповідно до статті 87 Регламенту - Депутатський запит це підтримана радою вимога депутата до посадових осіб ради та її органів, міського голови, суб`єктів господарювання міста, з питань, віднесених до відання ради. Він може бути внесений депутатом ради, групою депутатів попередньо, або на пленарному засіданні ради в письмовій чи усній формі. На пленарному засіданні ради депутатський запит може бути оголошено та внесено до затвердження порядку денного. Якщо запит надано в письмовій формі, то його зміст оголошується головуючим на пленарному засіданні ради. Запит підлягає включенню до порядку денного пленарного засідання. Запит вважається підтриманим, якщо за нього проголосувала більшість депутатів, присутніх на пленарному засіданні ради.

В даному випадку суд доходить висновку про протиправну бездіяльність Криворізької міської ради щодо не включення до затвердженого порядку денного та нерозгляду на пленарному засіданні LІІІ сесії Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII 24 скликання, що відбулась 28.08.2024, депутатського запиту депутата Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII скликання ОСОБА_1 (питання проєкту порядку денного за № 72), що унеможливлює реалізацію позивачем права на розгляд його депутатського запиту у встановленому законом порядку.

З урахуванням вищевикладеного, з метою захисту порушених прав позивача суд вважає необхідним зобов`язати Криворізьку міську раду на найближчому пленарному засіданні розглянути депутатський запит депутата Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII скликання ОСОБА_1 як питання порядку денного.

Щодо вимоги стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Криворізької міської ради 100 000 (сто тисяч) гривень на відшкодування завданої їй моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно статті 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статті 22 Цивільного кодексу України (ЦК України) визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, судам слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тобто, аналізуючи наведені положення законодавства, з урахуванням обставинами справи, а також зваживши на згадані вище роз`яснення Пленуму Верховного Суду України щодо відшкодування моральної шкоди, то насамперед треба звернути увагу на те, що сам факт визнання протиправними дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень не є безумовною і достатньою підставою для стягнення з нього моральної шкоди. У кожному випадку позивач повинен обґрунтувати заподіяння йому такої шкоди, зокрема пояснити в чому конкретно проявилося порушення його нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, що саме спричинило йому моральні страждання і в чому проявляється їхній взаємозв`язок з протиправними діями відповідача.

Крім того, статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 73, 74 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обов`язок доказування в адміністративному процесі встановлений статтею 77 КАС України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи.

У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Разом з цим, матеріали адміністративної справи не містять доказів, які свідчили б про душевні страждання позивача, які полягають в негативних емоціях та підтвердження причинного зв`язку і завданням позивачеві від цього моральної шкоди.

Суд наголошує, що сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами, тому суд доходить висновку про необґрунтованість позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимоги позивача надати звіт про виконання судового рішення суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З системного аналізу вказаних правових норм вбачається, що статтею 382 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу.

Разом з тим, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №0640/3719/18.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що приписами статті 382 КАС України не передбачено право позивача на звернення до суду з заявою про встановлення судового контролю з виконанням рішення, зазначене повноваження є правом суду та вирішується на його розсуд на стадії прийняття рішення.

Зазначеній нормі кореспондують положення пункту 1 частини 6 статті 246 КАС України, згідно з якими у разі необхідності у резолютивній частині вказується про порядок і строк виконання рішення.

Відтак, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі - суд може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

Таким чином, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі - суд може лише під час прийняття рішення у справі.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №160/26583/24.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 3633,60 грн., що документально підтверджується квитанцією від 03.10.2024 № 1138-3683-6104-7798.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду, з урахуванням часткового задоволення, в сумі 2422,40 грн. підлягає стягненню з Криворізької міської ради за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) до Криворізької міської ради (пл. Молодіжна, буд. 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50101; ІК в ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Криворізької міської ради щодо не включення до затвердженого порядку денного та нерозгляду на пленарному засіданні LІІІ сесії Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII 24 скликання, що відбулась 28.08.2024, депутатського запиту депутата Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII скликання ОСОБА_1 (питання проєкту порядку денного за № 72).

Зобов`язати Криворізьку міську раду на найближчому пленарному засіданні розглянути депутатський запит депутата Криворізької міської ради Криворізького району Дніпропетровської області VIII скликання ОСОБА_1 як питання порядку денного.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ПН НОМЕР_1 ) з Криворізької міської ради (пл. Молодіжна, буд. 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50101; ІК в ) за рахунок бюджетних асигнувань понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 11 листопада 2024 року.

Суддя Е.О. Юрков