Справа № 120/7937/24
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 листопада 2024 р. Справа № 120/7937/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у перерахунку пенсії №24 від 05.03.2024 їй було відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки згідно станом на 01.05.2016, день набрання чинності Закону №889, заявник не займав посади, віднесеної до категорії посад, передбаченої статтею 25 Закону № 3723.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушує її права на пенсійне забезпечення, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21.06.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного позову. Окремо зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-IV).

28.12.2023 позивач звернулася із заявою про перехід на інший вид пенсії - відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон №889-VIII).

Рішенням від 05.03.2024 №24, прийнятим за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду Україниу Київській області, в перерахунку пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" відмовлено.

Періоди роботи позивача на посаді сільського голови з 04.07.2001 по 31.03.2006 до спеціального стажу (державної служби) ПФУ не зараховано.

Тому, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, не погоджується з позицією позивача щодо наявності у неї достатнього стажу державної служби для переведення її на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ.

Відповідач зазначає, що на день набрання чинності Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу» (1 травня 2016 року), ОСОБА_1 не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України. В такому випадку не має права для врахування довідки про середні розміри надбавок, премій та інших виплат №0200-0602-8/130680 від 28.12.2023 року.

Відповідач зазначає, що при умовному розрахунку пенсії згідно довідки №0200-0602-8/130559 від 28.12.2023 року (посадовий оклад, надбавка за ранг та вислуга років), основний розмір пенсії ОСОБА_1 зменшується (9200 х 60%= 5520 грн.).

Тому, відповідач зазначає, що оскільки при переведенні пенсії з закону на закон призводить до зменшення її розміру, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на інший вид пенсії.

16.07.2024 представником Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного позову. Позиція відповідача зводиться до того, що станом на день набрання чинності Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу» (1 травня 2016 року), ОСОБА_1 не має 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України. В такому випадку вона не має права для врахування довідки про середні розміри надбавок, премій та інших виплат №0200-0602-8/130680 від 28.12.2023 року.

Відповідач зазначає, що при розрахунку пенсії згідно довідки №0200-0602-8/130559 від 28.12.2023 року (посадовий оклад, надбавка за ранг та вислуга років), основний розмір пенсії ОСОБА_1 зменшується (9200 х 60%= 5520 грн.). Отже, оскільки перерахунок пенсії при переведенні пенсії з закону на закон призводить до зменшення її розміру, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на інший вид пенсії.

Суд, з`ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив, що ОСОБА_1 з 19.08.2023 року перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 09.01.1989 року ОСОБА_1 07.04.1998 обрано Рівненським сільським головою;

07.04.1998 року прийняв присягу державного службовця та присвоєно 11 ранг державного службовця;

27.12.2000 року присвоєно 10 ранг державного службовця;

05.04.2002 року було обрано Рівненським сільським головою;

05.04.2002 року прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування та 16.12.2002 присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

08.04.2005 року присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

31.03.2006 року звільнена у зв`язку із закінченням строку повноважень відповідно ч. 1 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні», рішення І сесії 5 скликання Рівненської сільськрї ради від 31.03.2006 року.

28.12.2023 позивач звернулася до пенсійного органу з заявою про переведення її на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу", додавши довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №0200-0602-8/130680 від 28.12.2023 року та №0200-0602-8/130559 від 28.12.2023 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у перерахунку пенсії №24 від 05.03.2024, прийнятим за принципом екстериторіальності, їй було відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не мала 20 років стажу на посадах, віднесених до категорії посад, передбачених статтею 25 Закону № 3723. В такому випадку вона не має права для врахування довідки про середні розміри надбавок, премій та інших виплат №0200-0602-8/130680 від 28.12.2023 року.

Відповідач зазначає, що при розрахунку пенсії згідно довідки №0200-0602-8/130559 від 28.12.2023 року (посадовий оклад, надбавка за ранг та вислуга років), основний розмір пенсії ОСОБА_1 зменшується (9200 х 60%= 5520 грн.). Отже, оскільки перерахунок пенсії при переведенні пенсії з закону на закон призводить до зменшення її розміру, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на інший вид пенсії.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що порушує її права на пенсійне забезпечення, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами в справі, суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом, обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-VIII, обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII.

Отже, у даному випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 №283 (далі - Порядок № 283), відповідно до пункту 1 якого визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Згідно з пунком 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-III від 07.06.2001 в органах місцевого самоврядування встановлюється, серед інших, четверта категорія посад, до якої належать посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад.

Згідно з п. 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

У пункті 4 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII зазначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Таким чином, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", входить до стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 в справі №735/939/17.

Закон України від 07.06.2001 №2493-III "Про службу в органах місцевого самоврядування" набрав чинності 04.07.2001.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" визначено, що дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Верховний Суд у постанові від 10.05.2018 у справі №351/1792/17 зазначив, що після набрання чинності Законом №889-VIII положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилися. Відповідно до статті 46 Закону №889-VIII та пункту 4 Порядку №229 час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування", зараховується до стажу державної служби.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 в період з 07.04.1998 по 31.03.2006 була обраною сільським головою с. Рівне та її стаж на цій посаді зараховано до 04.07.2001.

Враховуючи наведену вищу позицію суду, відповідні періоди роботи позивача в органах місцевого самоврядування з 04.07.2001 по 31.03.2006 підлягають зарахуванню до стажу державної служби.

А отже, зазначені обставини вказують на безпідставність доводів відповідача про те, що стаж роботи на посаді в органах місцевого самоврядування не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у перерахунку пенсії №24 від 05.03.2024 є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, з метою відновлення порушених прав позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період її роботи на посаді сільського голови Рівненської сільської ради з 04.07.2001 по 31.03.2006.

Визначаючись щодо позовних вимог в частині переведення позивача на пенсію державного службовця, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ з 01 травня 2016 втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Пунктом 12 Прикінцеві та перехідні положення Закону №889 передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: вік і страховий стаж.

Згідно із ч.1 статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Отже, за наявності у особи станом на 01 травня 2016 стажу державної служби, визначеного пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом рішення Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у зразковій справі №822/524/18 належним способом захисту прав позивачів у таких типових справах є зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснити нарахування і виплату пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України №3723-ХІІ "Про державну службу".

Відповідно до ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Як встановлено судом, стаж позивача на посадах державної служби складав 17 років 10 місяців 20 днів, з урахуванням висновків суду про зарахування позивачу до стажу державної служби період її роботи на посаді сільського голови Рівненської сільської ради з 04.07.2001 по 31.03.2006, її стаж на посадах державної служби станом на 01.05.2016 складає більше 22 років.

Тому враховуючи, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 мала понад 20 років спеціального стажу (з урахуванням того, який зараховується за цим рішенням), суд доходить висновку щодо зобов`язання відповідача перевести ОСОБА_1 з 28.12.2023 на пенсію державного службовця відповідно до норм Закону України №3723-ХІІ «Про державну службу», здійснивши нарахування та виплату пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №0200-0602-8/130680 від 28.12.2023 року та №0200-0602-8/130559 від 28.12.2023 року.

В свою чергу, суд зазначає, що будь-яких доказів того, що надані позивачем довідки не відповідають вимогам Постанови № 1-3, Порядку № 622 відповідачем не надано.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 11.08.2023 № 04 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період її роботи на посаді голови Рівненської сільської ради з 04.07.2001 по 31.03.2006.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести з 28.12.2023 року ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до норм Закону України №3723-ХІІ «Про державну службу», здійснивши нарахування та виплату пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №0200-0602-8/130680 від 28.12.2023 року та №0200-0602-8/130559 від 28.12.2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять гривень) 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, )

Суддя Мультян Марина Бондівна