Справа № 755/11599/24
Суддя: Майстренко О. М.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1251/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Майстренка О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовною заявою, в якому просив скасувати постанову серії ЕМА №2322833 від 06.06.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та закрити провадження у справі згідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05.06.2024 він керуючи автомобілем KIA SIONIC д.н.з. НОМЕР_1 о 17 год. 40 хв. рухався у місті Києві з вул. Березняківська в напрямку вул. Петра Радзиня, далі Дарницького мосту. Поруч з бордюром за залізничним переїздом зліва на дорозі, яка не є перехрестям, або звуженням дороги на переносній конструкції був встановлений постійний знак «Проїзд без зупинки заборонено». Зазначив, що дорожній знак, який було розміщено справа також не відповідав вимогам закону та держстандартизації, у зв`язку із чим він з метою уникнення створення затору на дорозі не здійснив зупинку, а продовжив рух. Через 15 метрів під залізничним мостом був зупинений працівниками поліції, які повідомили його про порушення п. 2.2 Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Вказав, що на його вимогу пред`явити службове посвідчення, йому працівником поліції було надано інший документ, який не є посвідченням, а його твердження про неправильність встановлення знаків та питання про причини зупинки поліцейським залишено без відповіді. Незважаючи на його доводи та без повідомлення про початок розгляду адміністративної справи, патрульний вимагав надати йому посвідчення водія, яке він надав після блокування поліцейськими подальшого руху автомобіля. Після надання посвідчення водія один із співробітників патрульної поліції склав відносно нього протокол про порушення вимог ст. 122 КУпАП. При цьому інший співробітник патрульної поліції заявив позивачу, що вбачає в його стані ознаки наркотичного сп`яніння і змушував пересісти до патрульного автомобіля.

Вказав, що постанову складено з грубим порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановленої КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: незаконна зупинка автомобіля, оскільки дорожній знак встановлено з порушенням законодавства; позбавлення можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; порушення процедури розгляду справи, а саме ігнорування порядку, встановленого ст.ст. 178, 179 КУпАП.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 05.07.2024, адміністративну справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2024 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Майстренко О.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.08.2024 позовну заяву залишено без руху та надано п`ятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків.

12 серпня 2024 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява позивача з виправленими недоліками.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13.08.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ст.ст. 162, 165 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

13 вересня 2024 року до суду надійшов відзив від представника Департаменту патрульної поліції в якому останній заперечив проти вимог позивача та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. До відзиву відповідачем долучено DVD диск з файлом відеофіксації з нагрудної камери №473819, який зазначений у постанові в п. 7 та є належним доказом у розумінні ст. 77 КАС України.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, судом встановлено обставини спірних правовідносин та сформовано такі висновки.

З матеріалів справи встановлено, що 05.06.2024 відносно ОСОБА_1 інспектором 2 взводу 2 роти 1 батальйону полку 2 Управління патрульної поліції в м. Києві Донцовим А.А. було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що 05.06.2024 о 17 год. 43 хв., позивач, керуючи автомобілем KIA SIONIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив проїзд на дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 33 Правил доружнього руху.

Вказаною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого ст. 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з прийняттям постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.9 ПДР України встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.2 Розділу 33 ПДР України зазначається, що знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно підвідомчості відносяться ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено по сьогоднішній день.

Відповідно до ч.1 та ч. 5 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» № 1455 від 29 грудня 2021 року (далі - Постанова № 1455) , якою визначено наступні терміни:

блокпост - посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим (за винятком державного кордону), на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на такому пункті, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, які відповідно до закону залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану;

патруль - спільний рухомий наряд, до складу якого входять уповноважені посадові особи Збройних Сил, Національної поліції, Національної гвардії та Держприкордонслужби, що виконують покладені на них обов`язки на маршруті патрулювання, визначеному комендантом на території, де введено воєнний стан.

Також ч. 4 п. 15 Постанови № 1455 надано право патрулям на території, де встановлено особливий режим, в установленому законодавством порядку тимчасово обмежувати або забороняти на вулицях та дорогах, окремих ділянках місцевості та в інших громадських місцях перебування або пересування осіб, рух транспортних засобів.

Відповідно до п. 8.2.1. Правил дорожнього руху, дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам Державного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами та повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Як вбачається із дослідженого судом відеозапису з нагрудного реєстратора, наданого відповідачем, на даному відео зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме проїзд без зупинки перед знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», що не заперечується і позивачем. Дане правопорушення позивачем вчинено перед встановленим блокпостом, тобто посиленим контрольно-пропускним пунктом, перед в`їздом на територію якого по обидві сторони дороги, яка має дві смуги для руху в одному напрямку, встановлено дорожні знаки 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», які розміщено у відповідності до п. 8.2.1. Правил дорожнього руху.

Також на відео зафіксовано здійснення зупинки автомобіля позивача співробітником патрульної поліції, дії якого передбачені ст. 35 Законом України «Про Національну поліцію», та яким було роз`яснено позивачу причину його зупинки та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка встановлює адміністративну відповідальність.

Надані позивачем фото відповідних дорожних знаків, які встановлені перед блокпостом на в`їзді до Дарницького мосту, підтверджують наявність вказаних дорожних знаків та їх інформативність для учасників дорожнього руху, а, отже, необхідність виконання водієм вимог вказних дорожніх знаків.

Позивач не навів у позові обгрунтованих підстав, які завадили йому виконати вимоги вказаного дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», а саме перешкодили позивачу зупинити транспортний засіб перед проїздом блокпосту, який облаштований перед важливим об`єктом критичної інфраструктури міста.

Отже, позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративний штраф у розмірі 340,00 грн.

З наявних у справі доказів вбачається, що зазначена постанова була винесена із врахування вимог, передбачених ст. ст. 256, 258, 283 КУпАП, та доказів зворотному матеріали справи не містять.

Також не знайшли своє підтвердження доводи позивача щодо порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП та порушення процедури розгляду справи, становленого ст.ст. 178, 179 КУпАП.

Вбачається, що правопорушення було виявлено та зафіксовано інспектором патрульної поліції, який склав постанову про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Крім того, відповідно ч. III п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Суд вважає, висновок працівника патрульної поліції про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи, а також наданим відповідачем відеозаписом. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором не було порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прав позивача.

Приймаючи до уваги те, що дотримання Правил дорожнього руху є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, а також зважаючи на подані стороною відповідача докази, суд приходить до переконання, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому постанова в справі про адміністративне правопорушення, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, - є законною та обґрунтованою.

З огляду на те, що вимоги позивача задоволенню не підлягають, судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 252, 254, 256, 268, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-244, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. Майстренко