Справа № 420/15205/22
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/15205/22
Перша інстанція: суддя Радчук А.А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційні скарги Національного університету «Одеська морська академія» та ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 8 березня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного університету «Одеська морська академія», за участю третьої особи Міністерства освіти і науки України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2022р. ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до НУ «ОМА», третя особа: МОН України, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність НУ «ОМА» щодо встановлення і виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000грн., починаючи з 24.02.2022р. i по 18.07.2022р., а також додаткової винагороди в розмірі до 30 000грн. пропорцiйно в розрахунку на місяць, починаючи з 19.07.2022р. i дотепер;

- зобов`язати НУ «ОМА» вчинити певні дії, а саме встановити і виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30 000грн., починаючи з 24.02.2022р. i по 18.07.2022р., а також додаткову винагороду в розмірі до 30 000грн. пропорційно в розрахунку на місяць, починаючи з 19.07.2022р. i дотепер.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Постановою №168 перебачено право позивача на отримання додаткової винагороди під час дії воєнного стану. Проте, НУ «ОМА» з 24.02.2022р. протиправно не вплачував позивачу, як військовослужбовцю ЗСУ, щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30 000грн..

Крім того, вказав, що 9.08.2022р. позивач звернувся до Ректора НУ «ОМА» зі зверненням, у якому просив виконати вимоги п.1 Постанови №168 та виплатити йому за період з 24.02.2022р. по 18.07.2022р. щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30 000грн., а з 19.07.2022р. і дотепер додаткову винагороду в розмірі до 30 000грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

Проте, відповідач не надав відповідь на звернення та не виплатив щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30 000грн. за вищевказані періоди.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 8 березня 2024р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність НУ «ОМА» щодо встановлення і виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди у розмірі 30 000грн. за період з 24.02.2022р. по 18.07.2022р. та додаткової винагороди у розмірі до 30 000грн. пропорційно в розрахунку на місяць за період з 19.07.2022р. по 31.01.2023р..

Зобов`язано НУ «ОМА» нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову винагороду у розмірі 30 000грн. за період з 24.02.2022р. по 18.07.2022р. та додаткову винагороду у розмірі до 30 000грн. пропорційно в розрахунку на місяць за період з 19.07.2022р. по 31.01.2023р..

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись із даним судовим рішенням, НУ «ОМА» подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі та зобов`язати НУ «ОМА» » нарахувати і виплатити йому щомісячну додаткову винагороду у розмірі 30 000грн. за період з 24.02.2022р. по 18.07.2022р. та додаткову винагороду у розмірі до 30 000грн. пропорційно в розрахунку на місяць за період з 19.07.2022р. і дотепер.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарг без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач є військовослужбовцем, який був відряджений до НУ «ОМА», положеннями Постанови №168 на момент виникнення спірних правовідносин було передбачено виплату додаткової винагороди у розмірі 30 000грн., зокрема всім військовослужбовцям Збройних Сил України та не містила будь-яких виключень, у тому числі щодо військовослужбовців, які відряджені, а відтак у позивача є право на виплату спірної додаткової винагороди у період з 24.02.2022 до 31.01.2023 включно.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Як вбачається із матеріалів справи та підтверджено під час апеляційного розгляду, що відповідно до посвідчення офіцера серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в Збройних Силах України (том 1, а.с.13).

1.08.2017р. між Міністерством оборони України та ОСОБА_1 укладений Контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу, строком на 5 (п`ять) років (том 1 а.с.14-15).

Згідно із Витягом із наказу ректора Одеської національної морської академії від 13.05.2013р. №254 по особовому складу, призначено капітана 3 рангу ОСОБА_1 на посаду курсового офіцера організаційно-стройового відділу, як такого, що відповідно до наказів Міністра оборони від 12.03.2013р. №66 та заступника Міністра освіти і науки України від 17.04.2013р. №163-ок відряджений до Одеської національної морської академії із залишенням на військовій службі. З 1 травня 2013р. прийняв справи та посаду курсового офіцера (том 1 а.с.16).

12.08.2022р. позивач звернувся до ректора НУ «ОМА» із зверненням, в якому зазначив, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України він проходить військову службу в організаційно-стройовому відділі НУ «ОМА» та перебуває на грошовому забезпеченні у навчальному закладі, відтак просить виконати вимоги п.1 Постанови від 28.02.2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та виплатити за період з 24.02.2022р. по 18.07.2022р. щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30 000грн., а з 19.07.2022р. по цей час додаткову винагороду в розмірі до 30 000грн. пропорційно в розрахунку на місяць (том 1, а.с.19-21).

На момент звернення до суду з цим позовом ОСОБА_1 не отримав відповіді на своє звернення, а виплата щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30 000грн. за період з 24.02.2022р. так і не здійснювалася.

Відтак, позивач, вважаючи себе таким, що має право на отримання додаткової винагороди, встановленої Постановою №168, звернувся з позовом до суду.

Перевіряючи наявність підстав для виплати відрядженому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 30 000грн. відповідно до приписів Постанови №168, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає ЗУ від 25.03.1992р. №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу ЗСУ.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає ЗУ від 20.12.1991р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст.1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.1-2 Закону № 2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною 1 ст.9 Закону №2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону №2011-XII грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною 4 ст.9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.4 Указу Президента України від 24.02.2022р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України (зобов`язаний) невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно з п.6 Указу Президента України від 24.02.2022р. №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України (доручено) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання цих указів Кабінет Міністрів України видав Постанову №168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.

Згідно з абз.3 п.1 Постанови №168 (у редакції станом на 18.10.2022р.) виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, визначено Положенням про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008р. №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008).

Відповідно до п.5 Положення №1153/2008 громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями ЗСУ (далі - військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу.

Пунктом 153 Положення №1153/2008 передбачено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період) за їх згодою можуть бути відряджені в інтересах оборони держави та її безпеки до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів із залишенням на військовій службі, але зі звільненням із займаної посади з дальшим призначенням на посаду відповідно до Переліку посад, що заміщуються військовослужбовцями ЗСУ, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, та граничних військових звань за цими посадами, який затверджується Президентом України.

Відповідно до п.155 Положення №1153/2008 за відрядженими до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів військовослужбовцями та членами їх сімей зберігаються всі гарантії та пільги, передбачені законодавством для військовослужбовців. Виплата грошового забезпечення та надання інших видів забезпечення відрядженим військовослужбовцям здійснюється у порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями ЗСУ, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, та граничних військових звань за цими посадами, затверджено Указом Президента України від 3.05.2017р. №126/2017 (далі - Перелік №126/2017).

Військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим (п.7 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008р. №1153/2008).

Проаналізувавши вищевказані положення, колегія суддів дійшла висновку, що законодавством України закріплено, що військовослужбовцями є особи, які виконують обов`язки військової служби.

При цьому, до службових обов`язків кожного військовослужбовця (незалежно від місця проходження військової служби, посади і звання) до його звільнення в запас чи відставку, або загибелі (смерті) належить захист незалежності, територіальної цілісності та суверенітету України. Обов`язок захищати і обороняти Батьківщину безпосередньо пов`язаний із забезпеченням національної безпеки та реалізацією інших конституційно-значущих завдань. Важливість таких завдань набуває особливого значення в період воєнного стану і покладається на усіх без виключення військовослужбовців.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про оборону України» оборона України - система політичних, економічних, соціальних, воєнних, наукових, науково-технічних, інформаційних, правових, організаційних, інших заходів держави щодо підготовки до збройного захисту та її захист у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Колегія суддів зауважує, що частину цих заходів виконують у тому числі ті військовослужбовці, які відряджені, зокрема, і до НУ «ОМА».

Вказане також підтверджуються і доказами, які містяться у даній адміністративний справі, а саме: згідно із розпорядженням командування ВМС ЗСУ від 9.03.2022р. за №30-Р, начальником Інституту ВМС НУ «ОМА» з 10.03.2022р. (до окремого розпорядження) прийнято в оперативне підпорядкування особовий склад організаційно стройового відділу НУ «ОМА», для залучення до виконання завдань щодо охорони та оборони об`єктів військової інфраструктури в м.Одесі (том 1 а.с.17); наказом начальника Інституту ВМС НУ «ОМА» від 10.03.2022р. за №58 по стройовій частині, з 10.03.2022р. прийнято (до окремого розпорядження) в оперативне підпорядкування начальника Інституту ВМС НУ «ОМА», зокрема, капітана 3 рангу ОСОБА_1 (том 1 а.с.18).

Крім того, відповідно до п.4.8 Статуту НУ «ОМА», затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 17.05.2023р. за №578, Університет має у своєму складі організаційно-стройовий відділ, що комплектується особами офіцерського складу Збройних Сил України, інших військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення.

Порядок проходження військової служби, структура, основні завдання, функції, права та обов`язки військовослужбовців, організація командирської та методичної підготовки офіцерського складу відділу визначаються наказами та директивами центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері оборони, а також положенням про організаційно-стройовий відділ Університету.

Штатні посади у складі організаційно-стройовий відділу можуть заміщуватися як військовослужбовцями так і цивільними особами.

Отже, на підставі вищевикладеного, слід дійти висновку, військовослужбовці, які відряджені, зокрема, до державного навчального закладу, вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби.

Відтак, за даною категорією військовослужбовців зберігаються всі види матеріального забезпечення за попереднім місцем служби, гарантії щодо соціального захисту, передбачені законодавством.

Оскільки в редакції, яка стосується цієї адміністративної справи, пункт 1 Постанови №168 установив, що на період дії воєнного стану, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000грн., а тому і позивач має право на таку додаткову виплату.

Щодо періоду виплати спірної додаткової винагороди, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.1 Постанови №168 (у редакції станом на 28.02.2022р.) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000грн. щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п.1 Постанови №168 (у редакції станом на 7.03.2022р.) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000грн. щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п.1 Постанови №168 (у редакції станом на 24.03.2022р.) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000грн. щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до абз.1 п.1 Постанови №168 (у редакції станом на 8.07.2022р.) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до абз.1 п.1 Постанови №168 (у редакції станом на 18.10.2022р.) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000грн. пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до абз.1 п.1 Постанови №168 (у редакції станом на 21.01.2023р.) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

У свою чергу, керуючись п.2-1 Постанови №168 «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затверджений наказом Міністерства оборони України від 7.06.2018 №260, доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», згідно з наказом Міністерства оборони №44 від 25.01.2023, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 177/39233, та який набрав чинності з дня його офіційного опублікування, застосовується з 1.02.2023.

Як наслідок з 1.02.2023р. Порядком №260 передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з Постановою № 168 виплачується в таких розмірах: 30 000грн. - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) у визначених цим Порядком випадках.

30.06.2023р. набув чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» від 28.06.2023р. №3161-IX.

Пунктом 2 розд. II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28.06.2023р. №3161-IX установлено, що в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022р. №64/2022, затвердженим ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022р. №2102-IX:: військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, а також здійснюють бойові (спеціальні) завдання, у період здійснення зазначених заходів (завдань) щомісячно виплачується додаткова винагорода від 30 000 до 100 000 гривень на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України (абзац 1).

Оскільки у відповідності до з р.XXXIV Порядку №260 з 1 лютого 2023р. визначена обов`язковість виконання військовослужбовцем бойових завдань, як необхідна передумова для виплати додаткової грошової допомоги в розмірі до 30 000грн. пропорційно в розрахунку на місяць, тому за період саме з 24.02.2022р. по 31.01.2023р. ОСОБА_1 має право на виплату додаткової винагороди.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 має право на виплату додаткової винагороди у розмірі 30 000грн., а відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачу таку додаткову винагороду у розмірі 30 000грн. за період з 24.02.2022р. по 18.07.2022р.; у розмірі до 30 000грн. пропорційно в розрахунку на місяць за період з 19.07.2022р. по 31.01.2023р..

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Крім того, колегія суддів зауважує, що ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024р. провадження у справі за №420/15205/22 було зупинено до прийняття Великою Палатою Верховного Суду рішення по справі №640/13029/22.

У подальшому, ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024р. поновлено провадження у справі за апеляційними скаргами НУ «ОМА» та ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 8 березня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НУ «ОМА», за участю третьої особи МОН України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.

При цьому, дослідивши обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №640/13029/22 не підлягають застосуванню до даної справи, оскільки у справі №640/13029/22 розглядалось питання щодо наявності у особи, яка є військовослужбовцем, відрядженим до ДКА України (НЦУВКЗ), права на додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, а у справі, що переглядається апеляційним судом, спірним є питання наявності у особи-військовослужбовця, відрядженого до державного навчального закладу, права на додаткову винагороду, передбачену Постановою №168.

Отже, фактичні обставини, підстави позову та його обґрунтування є відмінними, що відповідно, зумовлює різне правозастосування.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Національного університету «Одеська морська академія» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 8 березня 2024р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко