Справа № 160/8509/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2024 рокуСправа №160/8509/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частині НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -
02.04.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частині НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача - Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі позивачу ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, в розмірі, збільшеному до 100000 гривень, за час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за час перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, а також перебування у відпустках за станом здоров`я за висновком (постановою) військово-лікарської комісії після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з вересня 2022 року по червень 2023 року включно;
- зобов`язати відповідача - Військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, в розмірі, збільшеному до 100000 гривень, за час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за час перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, а також перебування у відпустках за станом здоров`я за висновком (постановою) військово-лікарської комісії після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини (з урахуванням раніше виплачених коштів, податків та зборів) за наступні періоди:
1) вересень 2022 року - 6 днів (з 25.09. по 07.09. безпосередня участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації цроти України);
2) жовтень 2022 року - 31 день (безпосередня участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України);
3) листопад 2022 року - 30 днів (з 01.11.2022 безпосередня участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 08.11.2022 стаціонарне лікування);
4) грудень 2022 року - 28 днів (з 01.12. по 20.12. стаціонарне лікування, з 21.12. по 31.12. відпустка за станом здоров`я);
5) січень 2023 року - 19 днів (з 01.01. по 19.01. відпустка за станом здоров`я);
6) лютий 2023 року - 9 днів (з 16.02 по 24.02 стаціонарне лікування);
7) березень 2023 року - 30 днів (з 02.03. по 31.03. відпустка за станом здоров`я, під час відпустки з 06.03. по 23.03. стаціонарне лікування);
8) квітень 2023 року - 27 днів (з 04.04. по 12.04. стаціонарне лікування, з 13.04 по 30.04 відпустка за станом здоров`я);
9) травень 2023 року 15 днів (з 01.05. по 12.05. відпустка за станом здоров`я, з 29.05. по 31.05 стаціонарне лікування);
10) червень 2023 року 26 днів (з 01.06. по 14.06 стаціонарне лікування, з 15.06. по 26.06 стаціонарне лікування у в/ч НОМЕР_3 ).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що під час проходження позивачем військової служби у складі військової частини НОМЕР_1 Відповідачем не в повному обсязі нарахована та виплачена додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, в розмірі, збільшеному до 100000 гривень, за час перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, а також перебування у відпустках за станом здоров`я за висновком (постановою) військово-лікарської комісії після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідачем-1 до суду надіслано відзив на позовну заяву в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог мотивуючи свої вимоги тим, що лікування позивача переривалось відпустками на лікування, що не свідчить про безперервність лікування, а отже позбавляє останнього права на виплату додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 року клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залучення співвідповідача у справі №160/8509/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частині НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Залучено до участі у справі № 160/8509/24 в якості другого відповідача - Військову частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ). У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено. Розпочато розгляд адміністративної справи №160/8509/24 спочатку.
Відповідач-2 правом на надання відзиву не скористався.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що молодший сержант ОСОБА_1 проходив військову службу за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 , яка організаційно входить до складу військової частини НОМЕР_1 , та перебуває на її фінансовому забезпеченні.
08.11.2023 під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, в зоні проведення бойових дій під час ворожого обстрілу молодший сержант ОСОБА_1 отримав вибухову травму.
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №984 від 15.02.2023, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_1 08.11.2022 одержав вибухову травму, акубаротравму, вогнепальне осколкове наскрізне поранення лівої гомілки з частковим пошкодженням литкового м`язу. Поранення отримане під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини.
З 08.11.2022 по 20.12.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Криворізька міська лікарня №1» КМР з діагнозом «ВТ (08.11.2022): Акубаротравма. ВОНП м/т н/3 лівої гомілки з частковим пошкодженням литкового м`язу».
20.12.2022 ОСОБА_1 було проведено медичний огляд військово-лікарською комісією КП «Криворізька міська лікарня №1» КМР, в результаті якого останньому було визначено потребу в наданні відпустки за станом здоров`я строком на 30 (тридцять) календарних днів.
З 21.12.2022 по 19.01.2023 молодший сержант ОСОБА_1 перебував у відпустці за станом здоров`я після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
З 16.02.2023 по 24.02.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування при в/ч НОМЕР_5 міста Чернігів з діагнозом «Посттравматична невропатія лівих велико- та малогомілкового нервів внаслідок МВТ (від 08.11.2022), виражений парез лівої стопи з тимчасовим порушенням функції лівої стопи».
24.02.2023 ОСОБА_1 було проведено медичний огляд госпітальною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_5 .
Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) викладено наступним чином: «Стан після МВТ (08.11.2022) вогнепального осколкового наскрізного поранення м`яких тканин нижньої третини лівої гомілки з частковим пошкодженням литкового м`язу, лікованих оперативно (09.11.2022-ПХО ран, 23.1 1.2022- ВХО, ушивання литкового м`язу), у вигляді посттравматичної нейропатії лівих велико та малогомілкового нервів, вираженого парезу лівої стопи, з тимчасовим порушенням функції лівої стопи».
Рішенням ВЛК ОСОБА_1 було визначено потребу в наданні відпустки за станом здоров`я строком на ЗО (тридцять) календарних днів.

Причинний зв`язок травми визначено наступним чином:

Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

За ступенем тяжкості травми «тяжка».

З 02.03.2023 ОСОБА_1 надана відпустка за станом здоров`я строком на 30 діб по 31.03.2023 (відпускний квиток від 01.03.2023 №25/03).

З 06.03.2023 по 23.03.2023 молодший сержант ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КНП «Криворізька міська лікарня №5» КМР.

З 04.04.2023 по 12.04.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування у військовому медичному закладі в/ч НОМЕР_5 .

У зв`язку з наслідками травми (поранення) ОСОБА_1 11.04.2023 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_5 , за результатами якого йому надавалась відпустка за станом здоров`я строком на 30 (тридцять) календарних днів.

Причинний зв`язок травми визначено наступним чином:

Поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

За ступенем тяжкості травми «тяжка».

Згідно відпускного квитка від 13.04.2023 №626/04 ОСОБА_1 перебував у відпустці за станом здоров`я з 13.04.2023 по 12.05.2023.

З 29.05.2023 по 14.06.2023 ОСОБА_1 проходив стаціонарне лікування в КП «Дніпропетровський обласний госпіталь ветеранів війни» з діагнозом «Наслідки МВТ (08.11.2022 під час бойових дій), вогнепального осколкового наскрізного поранення».

В подальшому молодший сержант ОСОБА_1 проходив лікування у військовій частині НОМЕР_3 . 26.06.2023 року ОСОБА_1 було проведено медичний огляд військово-лікарською комісією в/ч НОМЕР_3 .

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) викладено наступним чином: Стан після ВОСП м`яких тканин нижньої третини лівої гомілки з частковим пошкодженням литкового м`язу (08.11.2022) у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців з стійким порушенням функції - парез лівої стопи. Наслідки МВТ (08.11.2022) вогнепальної травми лівих велико та малогомілкових нервів з помірним порушенням функції лівої нижньої кінцівки. Наслідки ВТ (08.11.2022) у вигляді акубаротравматичного ураження обох вух без пошкодження барабанних перетинок, хронічної двобічної нейросенсорної приглухуватості зі сприйняттям ШМ до 5,0 м. на кожне вухо.

Причинний зв`язок травми визначено наступним чином:

Поранення, травма, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.02.2023 №124 (з основної діяльності), виданого за результатами службового розслідування, поранення ОСОБА_1 визнане пов`язаним із захистом Батьківщини.

Згідно до наданих військовою частиною НОМЕР_1 карток особового рахунку працівника підтверджують факт нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди за вказаний період в наступних розмірах (премія Захисникам 30 і 70 тис. грн. зазначена у сукупності):

- вересень 2022 року - 0,00 грн.;

- жовтень 2022 року - 24000,00 грн.;

- листопад 2022 року - 100000,00 гри.;

- грудень 2022 року - 46333,33 гри.;

- січень 2023 року - 30000,00 гри.;

- лютий 2023 року - 30000,00 гри.;

- березень 2023 року - 0,00 грн.;

- квітень 2023 року - 0,00 грн.;

- травень 2023 року - 4000,00 грн.;

- червень 2023 року - 12580,66 грн.

Не погодившись з діями військової частини щодо неналежного нарахування та виплати грошового забезпечення позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку викладеному вище, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).

Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (частина перша статті 9 Закону №2011-ХІІ).

Частиною другою та третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ обумовлено, що посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

За змістом абзацу 1 частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, воєнний стан в країні неодноразово продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова №168).

Відповідно до п.1 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 (в редакції від 19.07.2022 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно із абз.4, 5 п.1 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 (в редакції від 19.07.2022 року) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

В силу п.1 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 (в редакції від 21.01.2023 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно із абз.5, 6 п.1 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 (в редакції від 21.01.2023 року) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 р. за №745/32197 (далі - Порядок №260).

За змістом пункту 3 розділу І Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, Міністром оборони України телеграмою від 25.03.2022 р. №248/1298 доведено до відома Першому заступнику, заступникам Міністра оборони України, Державному секретарю Міністерства оборони України, Головнокомандувачу Збройних Сил України, начальнику Генерального штабу Збройних Сил України, командиру військової частини НОМЕР_6 , голові Державної спеціальної служби транспорту, командувачам видів (родів військ, сил) Збройних Сил України/керівникам структурних-підрозділів апарату Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України, командирам (начальникам) військових частин, установ, вимогу про те, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям у розмірі 100 000 грн. або 30 000 грн. здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам військових частин (пункт 5). У період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмір 100 000 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (пункт 8).

23.06.2022 р. з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168, Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 р. №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022 р.

За змістом пункту 7 Окремого доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

У Довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травма, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн. за час цієї відпустки.

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 р. №44 внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, та доповнено Порядок №260 новим розділом «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

Так, відповідно до пункту 10 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення), - за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно із пунктом 11 Розділу XXXIV Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Пунктом 12 Розділу XXXIV Порядку №260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

З системного аналізу наведених норм права вбачається, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, встановлено додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

З аналізу норм постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, суд зауважує, що постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується у розмірі 100 000 гривень винагорода.

Щодо належного відповідача по справі, суд зазначає наступне.

Так, Військова частина НОМЕР_2 не зареєстрована в підсистемі «Електронний суд», не являється юридичною особою публічного права, а має статус відокремленого підрозділу, що підтверджується довідкою з відомчого обліку Міністерства оборони в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а також перебуває на фінансовому та інших видах забезпечення у військовій частини НОМЕР_1 , а тому не відповідає самостійно за своїми фінансовим зобов`язаннями.

З урахуванням викладеного, саме Військова частина НОМЕР_1 є належним відповідачем по справі.

Зважаючи, що позивача захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, а також підтверджено його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, він має право на отримання збільшеної до 100 000 гривень винагороди, яка встановлена постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168, за спірні періоди з 07.09.2022 по 25.09.2022, з 01.10.2022 по 19.01.2023, з 16.02.2023 по 24.02.2023, з 02.03.2023 по 31.03.2023, з 04.04.2023 по 26.06.2023. Оскільки, будучі обізнаним про перебування позивача на стаціонарному лікуванні, відповідачем не надано належних та допустимих доказів нарахування та виплати йому додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн. за спірний період, що свідчить про протиправність його дій.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За положеннями частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а у матеріалах справи відсутні докази понесення ним інших судових витрат, розподіл судових витрат не проводиться.

У зв`язку з перебуванням судді Луніної О.С. у відпустці та на лікарняному, рішення ухвалене в перший робочий день.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частині НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність відповідача - Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі позивачу ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, в розмірі, збільшеному до 100000 гривень, за час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за час перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, а також перебування у відпустках за станом здоров`я за висновком (постановою) військово-лікарської комісії після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з вересня 2022 року по червень 2023 року включно.

Зобов`язати відповідача - Військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, в розмірі, збільшеному до 100000 гривень, за час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за час перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, а також перебування у відпустках за станом здоров`я за висновком (постановою) військово-лікарської комісії після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини (з урахуванням раніше виплачених коштів, податків та зборів) за наступні періоди: з 07.09.2022 по 25.09.2022, з 01.10.2022 по 19.01.2023, з 16.02.2023 по 24.02.2023, з 02.03.2023 по 31.03.2023, з 04.04.2023 по 26.06.2023.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна