Справа № 260/4784/24
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2024 року м. Ужгород№ 260/4784/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Онисько Н.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 не з`явився;

представник позивач адвокат Бачинська Анастасія Володимирівна не з`явився;

відповідач: Головне управління ДПС у Закарпатській області представник Ліуш Богдан Богданович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2024 року до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, Ужгород, вул. Волошина,52, код ЄДРПОУ ВП 44106694), в якому просить суд: "1. Прийняти даний позов у загальному позовному провадженні з викликом сторін; 2. Скасувати у повному обсязі як протиправну вимогу про сплату боргу (недоїмки) № ф- 4129-0716 від 03 травня 2024 року, направлену ГУ ДПС у Закарпатській області; 3. Покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року позов було залишено без руху.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач зазначає, що згідно оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) № ф- 4129-0716 від 03 травня 2024 року за ним рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску, становить 2415,29 грн, в тому числі штраф 346,03 грн, пеня 2069,26 грн. Не погоджуючись з вказаними рішеннями суб`єкта владних повноважень (вимогою), позивач зазначає, що така містить посилання тільки на положення статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", яка містить в собі аж 17 частин. Відсутність будь яких інших нормативних посилань та посилань на первинні документи, картку платника, акти перевірок тощо, не дає можливості встановити, підставу, період нарахування штрафу і пені, що за порушення стало причиною, коли відбулося, період заборгованості, вид збору, платежу, по якому виставляється вимога, фактична і юридична підстава його нарахування. У зв`язку із чим, просив скасувати оскаржувану вимогу в повному обсязі.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову в повному обсязі, з підстав викладених в письмовому відзиві та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, мотивуючи правомірністю прийняття оскаржуваної вимоги. Зазначив, що позивач з 10 листопада 2005 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Закарпатській області як платник податків за основним місцем обліку та припинив підприємницьку діяльність 30 березня 2017 року. Однак, станом на 30 квітня 2024 року за позивачем згідно інтегрованої картки за платежем "Єдиний внесок - для фізичних осіб - підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність" обліковувалась недоїмка зі сплати єдиного внеску в розмірі 2415,29 грн. Указана недоїмка включає несплату позивачем єдиного внеску за 2014 рік у розмірі 346,03 грн штрафу та пені у розмірі 2069,26 грн. 18 вересня 2014 року відповідачем прийнято Рішення №5657/02/15 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску про застосування штрафу у розмірі 346,03 грн (у розмірі 10%) та про нарахування пені у розмірі 2069,26 грн. Зазначив, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) відповідачем прийнято у спосіб визначений згідно Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем ДПС. Посилання позивача, що оскаржувана вимога не містить конкретне посилання на відповідну частину статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" є необґрунтованим, оскільки чинним законодавством чітко встановлена форма вимоги про сплату боргу (недоїмки) і всі необхідні реквізити, підстави та порядок її винесення.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча судом вживалися заходи щодо виклику їх, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11 листопада 2024 року по даній справі було надіслано представнику позивача з використанням системи ЄСІТС та доставлено в її електронний кабінет 21 жовтня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 70).

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки позивач та його представник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи, у відповідності до статті 205 КАС України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розгляд даної справи відкладався (оголошувалась перерва) у зв`язку з існуванням на те об`єктивних законодавчо встановлених підстав.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив відмовити з підстав наведених у ньому.

Розглянувши подані сторонами докази (заслухавши представників сторін), всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до висновку про те, що позовна заява не підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Згідно інформаційних ресурсів органів ДПС ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 10 листопада 2005 року за номером державної реєстрації 000004672, перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Закарпатській області (ДПІ у місті Ужгороді) з вказаної дати як платник податків за основним місцем обліку та припинив підприємницьку діяльність 30 березня 2017 року (а.с. 5).

Згідно даних про реєстрацію платником єдиного внеску, позивач був взятий на облік як платник єдиного внеску за категорією страхувальника "244" - "Фізичні особи - підприємці, державна реєстрація яких припинена за принципом мовчазної згоди та які перебувають на обліку як платники єдиного внеску". Коротка назва: ФО, яка отримувала доходи від підприємницької діяльності з 16 листопада 2005 року (а.с. 43)

18 вересня 2014 року, як зазначає відповідач, ним прийняті Рішення № 5657/02/15 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску про застосування штрафу у розмірі 346,03 грн (у розмірі 10%) та про нарахування пені у розмірі 2069,26 грн (а.с.а.с. 49-51).

Станом на 30 квітня 2024 року за позивачем згідно інтегрованої картки за кодом платежу 71040000 "Єдиний внесок - для фізичних осіб - підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність" (обліковувалась недоїмка зі сплати єдиного внеску в розмірі 2415,29 грн. Указана недоїмка включає несплату позивачем єдиного внеску за 2014 рік у розмірі 346,03 грн штрафу та пені у розмірі 2069,26 грн (а.с.а.с. 44-49).

03 травня 2024 року Головним управлінням ДПС у Закарпатській області було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № ф-4129-0716, згідно з якою станом на 30 квітня 2024 року заборгованість (недоїмка, штраф, пеня) зі сплати єдиного внеску, становить 2415,29 грн, в тому числі штраф 346,03 грн та пеня 2069,26 грн (а.с. 6).

Позивач не погодився із вказаною вимогою та оскаржив її у адміністративному порядку по Державної податкової служби (а.с.а.с. 8, 9).

За наслідками розгляду скарги позивача Державна податкова служба України ухвалила рішення про результати розгляду скарги від 18 червня 2024 року № 18252/6/99- 00-06-02-01-06, яким відмовила у задоволенні скарги (а.с.а.с. 11-13).

В силу норм статті 2 частини 2 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI (далі по тексту Закон України № 2464-VI), виключно цим Законом визначаються, зокрема: порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

За приписами статті 8 частини 4 Закону України № 2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до статті 1 частини 1 пункту 6 Закону України № 2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з статтею 3 частиною 1 Закону України № 2464-VI збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами, зокрема, обов`язковості сплати та відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Відповідно до статті 4 частини 1 Закону України № 2464-VI, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до статті 7 частини 1 пункту 3 Закону України № 2464-VI для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до статті 9 частини 8 абзацу 3 Закону України № 2464-VI, платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

У відповідності до статті 9 частини 8 абзацу 1 Закону України № 2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Згідно зі статтею 9 частиною 11 Закону України № 2464-VI, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 9 частиною 12 Закону України № 2464-VI передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до статті 25 частини 2 Закону України № 2464-VI у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Відповідно до статті 25 частини 3 Закону України № 2464-VI суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до статті 25 частини 4 абзаців 1-4 Закону України № 2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Згідно статті 25 частини 4 абзацу 10 Закону України № 2464-VI, у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску, визначеними Законом України № 2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (далі по тексту Інструкція № 449).

Відповідно до пунктів 1-3 розділу VI Інструкції № 449, до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до пункту 3 абзаців 1, 2 5-7 розділу VI Інструкції № 449, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Згідно з пунктом 4 розділу VI Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Судом встановлено, що 03 травня 2024 року Головним управлінням ДПС у Закарпатській області було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № ф-4129-0716, згідно з якою станом на 30 квітня 2024 року заборгованість (недоїмка, штраф, пеня) зі сплати єдиного внеску, становить 2415,29 грн, в тому числі штраф 346,03 грн та пеня 2069,26 грн (а.с. 6).

Позивач не погодився із вказаною вимогою та оскаржив її у адміністративному порядку по Державної податкової служби (а.с.а.с. 8, 9).

Оцінюючи спірне рішення в контексті позовних вимог, суд врахував, що відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України № 2464-VI.

У відповідності до статті 25 частини 4 Закону України № 2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

На виконання вказаної норми Інструкцією № 449 була затверджена форма (додаток 7 до Інструкції № 449), зокрема вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Прийняті (сформовані) відповідачем оскаржувані вимоги про сплату боргу (недоїмки) повністю відповідають затвердженій формі, а відтак відповідають Закону України № 2464-VI.

У відповідності до статті 25 частини 14 Закону України № 2464-VI, про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Таким чином законодавчо встановлено обов`язок відповідача прийняти відповідне рішення щодо нарахування пені та застосування штрафів та у трьохденний строк надіслати таке рішення платнику.

У відповідності до оскаржуваної вимоги до позивача застосований штраф у розмірі 346,03 грн та нараховано пеню у розмірі 2069,26 грн.

Як судом було встановлено, що 18 вересня 2014 року відповідачем були прийняті Рішення № 5657/02/15 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску про застосування штрафу у розмірі 346,03 грн (у розмірі 10%) та про нарахування пені у розмірі 2069,26 грн (а.с.а.с. 49-51).

Суд зауважує, що вказані два рішення відповідача, без необхідних реквізитів, під одним номером та за однією датою, не зазначено ідентифікаційні дані відповідних посадових осіб, які причетні до ухвалення таких рішень.

Таким чином, суд виснує про відсутність рішення відповідача про застосування відносно позивача про застосування штрафу у розмірі 346,03 грн та нарахування пені у розмірі 2069,26 грн.

Також у суду відсутні докази, які б свідчили про направлення позивачеві вказаного рішення, у строки, визначені у статті 25 частини 14 Закону України № 2464-VI.

У зв`язку із цим суд вважає за необхідне оскаржувану вимогу визнати протиправною та скасувати.

Згідно з статті 77 частини 1 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що у вимоги позивача необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, Ужгород, вул. Волошина, 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № ф-4129-0716 від 03 травня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 11 листопада 2024 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Рішення суду у повному обсязі було складено 18 листопада 2024 року.

СуддяС.Є. Гаврилко