Справа № 240/35554/23
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/35554/23

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить:

- визнати дії державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Манченко Наталії Сергіївни неправомірними;

- постанову про накладення штрафу державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Манченко Наталії Сергіївни від 04.12.2023 (ВП № 71004093) визнати протиправною та скасувати.

В обгрунтування позовної заяви зазначає, що на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови про накладення штрафу мав бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Разом з тим, позивач не міг виконати рішення суду, оскільки не є розпорядником фінансових коштів, про що були надані відповідні докази. Також позивачем були подані до вищого фінансового органу заявки-розрахунки на виконання вимоги виконавця. Проте відповідач жодним чином не спростував докази та фактичні обставини, а лише безпідставно виніс постанову про накладення штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду у справі відкрито загальне провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Вважає дії державного виконавця цілком правомірними та та такими, що грунтуються виключно на правових підставах. Зазначає, що у зв`язку з невиконанням без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, державним виконавцем 05.12.2023 винесено оскаржувану постанову про стягнення штрафу. 25.12.2023 на депозитний рахунок Бердичівського ВДВС надійшли кошти в розмірі 22659,09 грн. в якості виплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 28.02.2019 до 29.10.2021, які платіжним дорученням №30105 були передані до АТ «Укрексімбанк» для оплати на банківські реквізити стягувача. Крім того, цього ж дня надійшли кошти в розмірі 253,00 грн. в якості сплати витрат виконавчого провадження, які платіжним дорученням №30102, 30201 були передані до АТ «Укрексімбанк» для оплати. Разом з тим, 26.12.2023 на депозитний рахунок Бердичівського ВДВС надійшли кошти в розмірі 26000,00 грн. в якості сплати виконавчого збору, які платіжним дорученням №30803 були передані до АТ «Укрексімбанк» для оплати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Також не заперечував проти подальшого розгляду справи в письмовому провадженні.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника ДВС.

Усною ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Манченко Наталії Сергіївни від 13.02.2023 (ВП № 71004093) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №240/38339/21, виданого 09.02.2023 Житомирським окружним адміністративним судом, про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 28.02.2019 по 29.11.2021 в сумі 22659,09 грн. (а.с. 36).

Державним виконавцем Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Манченко Наталії Сергіївни 07.11.2023 №111027 оформлено вимогу державного виконавця про сплату на рахунок Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) борг в розмірі 48912.09 грн., який складається з:

- виплати ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 28.02.2019 по 29.11.2021 в сумі 22659,09 грн .;

- виконавчий збір в розмірі 26000 грн.;

- витрати виконавчого провадження в розмір 253,00 грн. (а.с.42).

На виконання вимоги державного виконавця боржник - військова частина НОМЕР_1 письмово надала до державної виконавчої служби відповідь у формі листа від 20.11.2023 №3036, отриманий уповноваженою особою відповідача 20.11.2023, про вчинення певних дій в межах виконавчого провадження, а саме зазначено, що військова частина не є розпорядником коштів, тому нею було подано до вищого фінансового органу заявки-розрахунки (№34 від 05.09.2023, №37 від 05.10.2023, №42 від 03.11.2023), проте кошти на виконання рішення ще не були надані (а.с. 4-16).

Державним виконавцем відділу Бердичівського районного відділу у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Манченко Наталією Сергіївною 04.12.2023 прийнято постанову про накладення на боржника військову частину НОМЕР_1 штрафу у розмірі 5100,00 грн за невиконання вимоги державного виконавця. Цією ж постановою зобов`язано боржника протягом десяти робочих днів виконати рішення суду, а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду (а.с.27).

Позивач, вважаючи постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду протиправною та такою, що порушує його права, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 3 Закону № 1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктами 1, 16, 22 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що державний виконавець має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на аналіз наведених норм права слідує, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлене на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Водночас обов`язковою умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Отже, приймаючи рішення про накладення на боржника штрафу відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII, державний виконавець зобов`язаний з`ясувати, чи вжито боржником дії щодо виконання рішення суду та чи існують поважні причини, які унеможливлюють його виконання.

В залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Таким чином, зміст правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави дійти висновку, що лише невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою наслідки, встановлені приписами Закону України "Про виконавче провадження".

Тобто, на момент прийняття рішення про накладення штрафу державний виконавець має встановити факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

З наведеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, але не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №812/1813/18, від 21.05.2020 у справі №310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі №821/1491/17.

Крім того, згідно з практикою Верховного Суду викладеною у постанові від 21.11.2018 у справі №373/436/17 зазначено, що невиконання боржником судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. В цьому разі накладення державним виконавцем штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання вимоги державного виконавця від 07.11.2023 боржник - військова частина НОМЕР_1 письмово надала до державної виконавчої служби відповідь у формі листа від 20.11.2023 №3036, отриманий уповноваженою особою відповідача 20.11.2023, про вчинення певних дій в межах виконавчого провадження, а саме зазначено, що військова частина не є розпорядником коштів, тому нею було подано до вищого фінансового органу заявки-розрахунки (№34 від 05.09.2023, №37 від 05.10.2023, №42 від 03.11.2023), проте кошти на виконання рішення ще не були надані. Вказане відповідачем не заперечується.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позивачем, як боржником у виконавчому провадженні №71004093, надано державному виконавцю докази щодо часткового вчинення ним дій на виконання виконавчого листа дій шляхом нарахування стягувачу суми середнього заробітку відповідно до довідки-розрахунку.

Вказані підстави невиконання судового рішення, на переконання суду, є поважними, оскільки грошові кошти у вигляді середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, яка належить стягувачу, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактично судове рішення було виконано після надходження коштів, про що свідчить постанова .

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно ст. ст. 1, 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути застосоване лише при умові, що судове рішення не виконане без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

В даному ж випадку позивач не мав реальної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти на виплату належниих сум не виділялись вищим фінансовим органом. Після виділення коштів 25.12.2023 та 26.12.2023 необхідні суми були переведені на депозитний рахунок Бердичівського ВДВС, що, на переконання суду, є поважною причиною для не застосування штрафу за не виконання судового рішення. Накладення штрафу у такому випадку не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, твердження боржника про те, що невиконання судового рішення в частині виплати середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні через відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки об`єктивно не залежить від боржника.

Перевіривши доводи учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та дій і докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Манченко Наталії Сергіївни від 04.12.2023 (ВП № 71004093) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання дій державного виконавця протиправними відсутні, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що позивач помилково просить також визнати протиправними дії державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Манченко Наталії Сергіївни щодо винесення оскаржуваної постанови, оскільки у даному випадку права та законні інтереси позивача як боржника порушуються саме прийняттям постанови про накладення штрафу за невиконання без поважних причин рішення суду, а не діями державного виконавця щодо її винесення.

Крім того, публічно-правовий спір між сторонами виник у зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень рішення при здійсненні владних управлінських функцій, а не певних юридично значимих дій, які можуть бути предметом судового оскарження окремо від цього рішення.

Враховуючи наведене, у задоволенні позову в частині визнання протиправними дій відповідача слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням вказаного, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Матеріали справи не містять в собі доказів понесення сторонами судових витрат, з огляду на що відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Бердичівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (вул. Європейська, 128, м.Бердичів, Житомирська область, 13300, ) про визнання дій незаконними та скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Манченко Наталії Сергіївни від 04.12.2023 (ВП № 71004093).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г.В. Чернова

14.11.24