Справа № 160/25641/24
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить:
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати Позивачу додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії) в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період з 08.07.2023 року по 15.08.2023 рік, з 16.08.2023 року по 16.09.2023 рік, з 02.10.2023 року по 20.10.2023 рік, з 21.01.2024 року по 05.03.2024 рік;
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату Позивачу додаткової винагороди за безпосередню участь в бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки оборони, відсічі і стримування збройної агресії), в розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, встановленої постановою Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022р. за період з 08.07.2023 року по 15.08.2023 рік, з 16.08.2023 року по 16.09.2023 рік, з 02.10.2023 року по 20.10.2023 рік, з 21.01.2024 року по 05.03.2024 рік, з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем протиправно не було виплачено додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць, передбачену постановою Кабінету міністрів України від 28.02.2022р. № 168 в період з 08.07.2023 року по 15.08.2023 рік, з 16.08.2023 року по 16.09.2023 рік, з 02.10.2023 року по 20.10.2023 рік, з 21.01.2024 року по 05.03.2024 рік.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2024р.. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі.
30.09.2024р. представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що до позовної заяви позивачем не надано довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), не зазначено ступеня травми (тяжке або легке), для встановлення причино - наслідкового зв`язку, стаціонарного лікування позивача із захистом Батьківщини. Виплата додаткової грошової винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 р. за час перебування на стаціонарному лікуванні ОСОБА_1 , не може бути здійснена, так як відсутня довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), а також не зазначено ступеня травми (тяжке або легке).
30.09.2024р. від позивача надійшла відповідь на відзив.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 в період з 08.07.2023р. по 05.03.2024р. проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.07.2023 р. №34, відповідно пункту 12 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (зі змінами), солдат ОСОБА_1 , прибув з військової частини НОМЕР_2 , на посаду РОБІТНИКА ПІДСОБНОГО 3 ІНЖЕНЕРНОГО ВІДДІЛЕННЯ 2 ІНЖЕНЕРНОГО ВЗВОДУ 2 ІНЖЕНЕРНОЇ РОТИ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.03.2023 р. №65, відповідно пункту 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (зі змінами), молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира 2 інженерного відділення 1 інженерного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 03 березня 2024 року № 57-РС - КОМАНДИРОМ СТРІЛЕЦЬКОГО ВІДДІЛЕННЯ СТРІЛЕЦЬКОГО ВЗВОДУ СТРІЛЕЦЬКОЇ РОТИ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_4 , ВОС-100182А, вважати таким, що справи та посаду здав та вибув до нового місця служби. З 05 березня 2024 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з 06 березня 2024 року.
В матеріалах справи міститься:
виписка з медичної картки стаціонарного хворого № 2884 про те, що позивач у період з 02.10.2023р. по 20.10.2023р. перебував на стаціонарному лікуванні;
виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 161 про те, що позивач у період з 21.01.2024р. по 14.02.2024р. перебував на стаціонарному лікуванні.
Відповідно до довідки від 15.08.2023р. № 1010/160, Військово-лікарською комісією встановлено, що позивач має травму/захворювання тяжкого ступеня (згідно класифікатора розподілу травм). Травма/захворювання, ТАК. пов`язана з проходженням військової служби.
Крім того, позивачем до матеріалів позовної заяви було надано довідку влк від 08.11.2022р. № 78/36 відповідно до якої позивач має травму тяжкого ступеня, Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби (яка не відноситься до спірного періоду в даній справі)
Також, в матеріалах справи мститься довідка від 12.06.2024р. № 5596, відповідно до якої Військово-лікарською комісією встановлено, що позивач має травму ТАК пов`язана із захистом Батьківщини.
Предметом спору в даній справі є невиплата позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. № 168, за період з 08.07.2023 року по 15.08.2023 рік, з 16.08.2023 року по 16.09.2023 рік, з 02.10.2023 року по 20.10.2023 рік, з 21.01.2024 року по 05.03.2024 рік.
Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін, суд враховує таке.
Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№ 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
Відповідно до пункту 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята Постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168" (далі - Постанова № 168).
Пунктом 1 постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.
01 квітня 2022 року до постанови № 168 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Отже до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.
Як встановлено судом, позивач у періоди з 08.07.2023р. по 05.03.2024р. проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Позивач, на підтвердження своєї позиції в позові надав до суду довідку від 15.08.2023р. № 1010/160, про обставини травми відповідно до якої Військово-лікарською комісією встановлено, що позивач має травму/захворювання тяжкого ступеня (згідно класифікатора розподілу травм). Травма/захворювання, ТАК. пов`язана з проходженням військової служби.
Тобто вказана довідка не підтверджує поранення, пов`язане із захистом Батьківщини.
Також судом були досліджені інші довідки надані позивачем до суду, зокрема: довідку влк від 08.11.2022р. № 78/36 відповідно до якої позивач має травму тяжкого ступеня, Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби (яка не відноситься до спірного періоду в даній справі); довідку від 12.06.2024р. № 5596, відповідно до якої Військово-лікарською комісією встановлено, що позивач має травму ТАК пов`язана із захистом Батьківщини, однак такі довідки судом не беруться до уваги, оскільки вони були видані в той час, коли позивач не проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Враховуючи викладені обставини, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого позову та про відмову в задоволенні позовних вимог.
За правилами частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, та з урахуванням того, що позивачем не доведено правомірність пред`явленого позову, суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
За вказаних обставин, витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню.
Розподіл витрат на боплату судового збору не здійснюється.
Керуючись ст. 139, 241, 242-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Розподіл судових витрат про сплату судового збору та витрат на правничу допомогу не здійснюється
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін