Справа № 160/25032/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
17.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 09.08.2000 року по 19.10.2005 року у ПАТ Дніпровський металургійний комбінат згідно з його трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 22.08.2000 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 19.10.2005 року по 02.08.2021 року у ПАТ Дніпровський металургійний комбінат згідно з його трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 22.08.2000 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 за його заявою від 14.06.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, так як останній має необхідну кількість спеціального пільгового стажу роботи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 03.10.2024 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
02.10.2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області через підсистему «Електронний суд» до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач 14 червня 2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України №1058. Органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії на пільгових умовах, визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області. Розглянувши заяву позивача з доданими до неї документами, рішенням відповідача від 21 червня 2024 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Отже, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу відповідачем було прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно частини 2 статті 114 Закону України № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Таким чином, позов ОСОБА_1 є безпідставним та необґрунтованим, а дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії не можна вважати неправомірними, оскільки він діяв виключно в межах, визначених нормами чинного законодавства. Враховуючи викладене, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду письмовий відзив на адміністративний позов не надходив.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що 14.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою №2599 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погодившись із рішенням про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Положенням ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-ХІІ) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Гарантії конституційного права людини на соціальний захист визначено в положеннях Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV (далі по тексту - Закон №1058-ІV) та Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі по тексту - Закон №1788-ХІІ).
Відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» правом на пенсію незалежно від віку користуються працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Статтею 62 Закону №1788-XII та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Водночас, пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Отже, аналіз наведених вище норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як вбачається з копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 22.08.2000 року остання містить наступні записи:
- 01.09.1995 року - навчання у Дніпродзержинському державному технічному університеті;
- 09.08.2000 року - прийнятий до ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського» в конвертерний цех плавильником розкислювачів 4 розряду;
- 19.10.2005 року - переведений там же підручним сталевара конвертеру 6 розряду;
Робоче місце атестовано;
- 23.11.2007 року - переведений там же підручним сталевара конвертеру другим 6 розряду;
- 03.12.2007 року - переведений там же підручним сталевара конвертеру першим 7 розряду;
- ВАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського з 23.05.2011 року перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського»;
Робоче місце атестовано по Списку № 1;
- ПАТ Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Е.Дзержинського з 25.01.2017 року перейменовано у ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат»;
- 10.10.2017 року - у зв`язку з приведенням найменувань професій у відповідність зі штатним розкладом переведений там же підручним сталевара конвертеру 7 розряду;
Робоче місце атестовано за Списком № 1;
- 18.08.2019 року - переведений там же сталеваром конвертеру 8 розряду;
Робоче місце атестовано за Списком № 1;
- 02.08.2021 року - звільнений у зв`язку з переведенням за п. 5 ст. 36 КЗпП України до ПРАТ «ДКХЗ»;
- 03.08.2021 року - прийнятий в конвертерний цех до ПРАТ «ДКХЗ» конвертерне відділення сталеваром конвертера 8 розряду за переведенням з ПАТ «ДМК»;
Робоче місце атестовано за Списком № 1;
- ПРАТ «ДКХЗ» з 11.02.2022 року перейменовано у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ»;
Робоче місце атестовано за Списком № 1;
- 30.03.2023 року - переведений там же конвертерне відділення підручним сталевара конвертера 7 розряду за терміновим договором;
Робоче місце атестовано за Списком № 1;
- 01.06.2023 року - переведений в конвертерному цеху конвертерне відділення підручним сталевара конвертера 7 розряду;
Робоче місце атестовано за Списком № 1.
Вказані дані у трудовій книжці, а також те, що позивач працював на роботах за посадами, що передбачені пільговими Списками підтверджені архівними довідками архівного управління Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 13.05.2024 року № Х-21/2-09/756, від 13.05.2024 року № Х-21/2-09/756/1 (історична довідка).
Відповідно до довідки ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» від 10.06.2024 року № 143-579 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній позивач працював повний робочий день у ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» в конвертерному цеху (конвертерне відділення): у період з 03.08.2021 року по 28.05.2024 року у чорній металургії (виробництво сталі) за професією сталевар конвертера, підручний сталевара конвертера, що передбачено Списком № 1, розділ III, підрозділ 2, код КП: підстава постанова КМУ № 461 від 24.06.2016 року, ст. 114 п. З ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 20 років.
Спірними періодами роботи позивача є період роботи з 09.08.2000 року по 19.10.2005 року у ПАТ Дніпровський металургійний комбінат та з 19.10.2005 року по 02.08.2021 року у ПАТ Дніпровський металургійний комбінат.
Водночас, з приводу позовних вимог зобов`язального характеру, які заявлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, суд зазначає про таке.
Як вже було вказано у цьому рішенні, за результатами автоматичного розподілу справ у електронній підсистемі за принципом екстериторіальності розгляд заяви від 14.06.2024 року №2599, поданої позивачем, відповідно до Порядку № 22-1 було розподілено на відділ пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області.
Тобто, розгляд заяви позивача від 14.06.2024 року №2599 та прийняття відповідного рішення здійснювалися саме Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Суд зазначає, що дії зобов`язального характеру, як спосіб поновлення порушених прав, можуть бути застосовані судом виключно до того органу, дії, бездіяльність чи рішення якого визнані протиправними та (або) скасовані.
Відтак, у даній справі дії зобов`язального характеру можуть бути застосовані лише до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як до органу, рішення якого визнається судом протиправним і скасовується.
Відтак, позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволенню не підлягають.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву позивача від 14.06.2024 року №2599 та дослідити наявність або відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу роботи позивача періоди його роботи з 09.08.2000 року по 19.10.2005 року у ПАТ Дніпровський металургійний комбінат та з 19.10.2005 року по 02.08.2021 року у ПАТ Дніпровський металургійний комбінат, з урахуванням висновків наданих судом в даній справі.
Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає, що вказані вимоги є передчасними, оскільки відповідач ще не виконав вимоги суду в частині повторного розгляду заяви позивача від 14.06.2024 року №2599. На підставі викладеного суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання даного адміністративного позову до суду у сумі 1211,20 грн.
Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню в сумі 605,60 грн., з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 9, 242-246, 250, 255, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна