Справа № 240/12763/24
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/12763/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві, відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 16 від 28.06.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи на Мелітопольському моторному заводі у період з 28.03.1983 по 13.04.1983 на Мелітопольському заводі тракторних гідроагрегатів у період з 26.07.1985 по 01.02.1992 на Малому державному ремонтно-механічному підприємстві РМП-38 м. Мелітополь у період з 01.02.1992 по 01.04.1993 на Орендному ремонтно- механічному підприємстві м. Мелітополь у період з 01.04.1993 по 01.09.1993 на ВАТ «Мелітопольський завод тракторних гідроагрегатів» у період з 01.09.1993 р. по 01.01.1997 на ДП «Гідравліка» у період з 01.01.1997 по 01.01.1999 в ПП «Аква» у період з 01.09.2001 по 17.02.2005;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на підставі заяви від 20.06.2024.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що має необхідний страховий стаж, а тому вважає, що набув право на призначення пенсії за віком. Відмітив, що звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із відповідною заявою до якої додав документи, що підтверджуються страховий стаж, проте рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 28.06.2024 №16 йому відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

ГУ ПФУ в м. Києві подано відзив на позовну заяву, у якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відмітив, що страховий стаж позивача становить 20 років 6 місяців 29 днів, для визначення права з урахуванням періодів ведення підприємницької діяльності 21 рік 9 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Не враховано до стажу періоди роботи згідно записів трудової книжки, оскільки надано копію трудової книжки та періоди навчання і проходження військової служби, оскільки диплом, військовий квиток або уточнюючі довідки не надані.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вказує наступне.

20.06.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До зазначеної заяви позивача були долучені наступні документи:

- фото ID-картки на ім`я ОСОБА_1 ;

- фото РНОКПП на ім`я ОСОБА_1 ;

- витяг з ЄРДР щодо втрати ОСОБА_1 трудової книжки, диплома про навчання, військового квитка та інших документів;

- копію трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 ;

- фото довідок про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 за періоди 1985-1992, 1993-1996 та 1996-2000 роки;

- скріншот із застосунку «ДІЯ» щодо діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;

- фото довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 ;

- скріншот банківських реквізитів із застосунку «Приват24» ОСОБА_1 .

До вказаної заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії було долучено в якості додатків витяг з ЄРДР щодо втрати ОСОБА_1 трудової книжки, диплома про навчання, військового квитка та інших документів, відповідно до змісту якого вказано: «11.03.2024 до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшла письмова заява гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невстановлена особа перебуваючи у невстановленому місці здійснила крадіжку документів, з саме: паспорти громадян України, документи про закінчення вищого навчального закладу, трудову книжку, військовий квиток видані на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про шkюб на ім`я останніх, свідоцтво про народження та диплом про закінчення вищого навчального закладу на ім`я ОСОБА_3 ».

Рішенням №16 ГУ ПФУ в м. Києві від 28.06.2024 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, з тих підстав, що відповідно наданих до заяви документів про стаж та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж складає 20 років 6 місяців 29 днів, для визначення права з урахуванням періодів ведення підприємницької діяльності 21 рік 10 місяців 9 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Також не було враховано до стажу періоди роботи згідно записів трудової книжки, оскільки надано копію трудової книжки, та періоди навчання і проходження військової служби, оскільки диплом, військовий квиток або уточнюючі довідки не надані.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням Пенсійного фонду, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV ).

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності вказаним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених зазначеним Законом.

Відповідно до статті 26 Закону №1058-IV починаючи - з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 31 року.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до п.1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У відповідності до абзаців 1, 2 п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Щодо зарахування до страхового стажу позивача періоди роботи на Мелітопольському моторному заводі у період з 28.03.1983 по 13.04.1983 на Мелітопольському заводі тракторних гідроагрегатів у період з 26.07.1985 по 01.02.1992 на Малому державному ремонтно-механічному підприємстві РМП-38 м. Мелітополь у період з 01.02.1992 по 01.04.1993 на Орендному ремонтно- механічному підприємстві м. Мелітополь у період з 01.04.1993 по 01.09.1993 на ВАТ «Мелітопольський завод тракторних гідроагрегатів» у період з 01.09.1993 р. по 01.01.1997 на ДП «Гідравліка» у період з 01.01.1997 по 01.01.1999 в ПП «Аква» у період з 01.09.2001 по 17.02.2005, суд зазначає наступне.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України №1058-ІУ).

Відповідно до ст. 1 Закону України №1058-ІУ, пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Ст. 8 цього Закону передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Відповідно до ч.4 ст. 8 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Ст. 7 Закону України «Про державне пенсійне забезпечення» (далі - Закон України №1788- XII) передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому, пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується

Однією із обов`язкових умов для призначення пенсії є підтвердження особою відповідного страхового стажу.

Страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 56 Закону України №1788-ХП, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України №1058-ІУ, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 40 Закону України №1058-ІУ для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Як вже зазначалося, відповідно до положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На реалізацію вказаної норми Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок № 637 (далі - Порядок №637).

У п. 1,2 Порядку №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

В силу вимог абз.1 п. З Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Судом встановлено, що підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком стало те, що відповідачем не враховано період роботи за записами в трудовій книжці позивача, оскільки надано копію трудової книжки, та періоди навчання і проходження військової служби, оскільки диплом, військовий квиток або уточнюючі довідки не надані.

З аналізу наведених законодавчих приписів, зокрема, ст.62 Закону №1788-XII та п.1 Порядку №637, слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній орган Пенсійного Фонду має право обчислити трудовий стаж на підставі даних, наявних в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також інших первинних документів (довідок, виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати, посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів та угод з відмітками про їх виконання, та ін.).

Крім того, суд зазначає, що право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які зобов`язані вести облік трудового стажу працівників і відповідно забезпечувати зберігання цих даних та сама по собі не здача облікових книг в архівний відділ не є беззаперечним доказом відсутності у позивачки страхового стажу у спірний період роботи у колгоспі.

Вказана правова позиція відповідає усталеній практиці Верховного Суду у цій категорії справ, зокрема викладена в Постановах Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі №307/3091/16-а, від 02.12.2021 у справі № 263/9464/16-а та інших, відповідно до якої - для надання документів на підтвердження наявного трудового стажу законодавцем встановлений алгоритм дій, що йдуть у певній послідовності. Зокрема, основним документом, що підтверджує трудовий стаж, визначено трудову книжку. За її відсутності черговим елементом для підтвердження стажу виступають: дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За неможливості підтвердити наявний трудовий стаж будь-якими документами, законодавцем передбачено останній по черговості спосіб, а саме: встановлення трудового стажу на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Судом встановлено, що позивач працював: на Мелітопольському моторному заводі у період з 28.03.1983 по 13.04.1983 на Мелітопольському заводі тракторних гідроагрегатів у період з 26.07.1985 по 01.02.1992 на Малому державному ремонтно-механічному підприємстві РМП-38 м. Мелітополь у період з 01.02.1992 по 01.04.1993 на Орендному ремонтно- механічному підприємстві м. Мелітополь у період з 01.04.1993 по 01.09.1993 на ВАТ «Мелітопольський завод тракторних гідроагрегатів» у період з 01.09.1993 по 01.01.1997 на ДП «Гідравліка» у період з 01.01.1997 по 01.01.1999 в ПП «Аква» у період з 01.09.2001 по 17.02.2005, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією трудової книжки позивача.

Інформація про описані вище місця роботи підтверджується, окрім даних з трудової книжки позивача, також довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 30.08.2019 № 222, виданою АТ «Гідросила МЗТГ», довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 30.08.2019 № 223, виданою АТ «Гідросила МЗТГ», довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії від 30.08.2019 № 224, виданою АТ «Гідросила МЗТГ».

Враховуючи той факт, що підприємство АТ «Гідросила МЗТГ», Мелітопольський моторний завод, Мелітопольський Завод тракторних гідроагрегатів, Мале державне ремонтно-механічне підприємство РМП 38 м. Мелітополь, Орендне ремонтно- механічне підприємство м. Мелітополь, ВАТ «Мелітопольський завод тракторних гідроагрегатів», ДП «Гідравліка», ПП «Аква», місцезнаходження яких є Запорізька обл., м. Мелітополь, з 25.02.2022 року і по даний час перебуває в тимчасовій окупації відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, можливості отримати додаткові документи, які б підтверджували роботу позивача на вказаних підприємствах, немає.

Матеріалами справи підтверджено, що з метою отримання додаткових документів, які б підтверджували роботу позивача на вказаних вище підприємствах, представник позивача звертався до Державного архіву Запорізької області з адвокатським запитом, однак у відповіді на цей запит Державний архів Запорізької області повідомив, що надати витребувані документи в них немає можливості.

З огляду на те, що наявність відповідних записів в трудовій книжці позивача, які виконані належним чином посадовими особами, засвідчені їх підписами та скріплені печатками відповідних підприємств, підтверджують факт роботи позивача у спірні періоди, беручи до уваги вчинені позивачем усі можливі дії щодо підтвердження періоду його роботи на Мелітопольському моторному заводі у період з 28.03.1983 по 13.04.1983 на Мелітопольському заводі тракторних гідроагрегатів у період з 26.07.1985 по 01.02.1992 на Малому державному ремонтно-механічному підприємстві РМП-38 м. Мелітополь у період з 01.02.1992 по 01.04.1993 на Орендному ремонтно- механічному підприємстві м. Мелітополь у період з 01.04.1993 по 01.09.1993 на ВАТ «Мелітопольський завод тракторних гідроагрегатів» у період з 01.09.1993 по 01.01.1997 на ДП «Гідравліка» у період з 01.01.1997 по 01.01.1999 в ПП «Аква» у період з 01.09.2001 по 17.02.2005, суд дійшов висновку, що вказані вище періоди роботи позивача мають бути зараховані до його страхового стажу.

Поряд із цим, суд відмічає, що втрата позивачем документів, зокрема, оригіналу трудової книжки, не може бути підставою для не зарахування періодів роботи позивача та позбавляти позивача права на призначення пенсії.

Підтвердження періодів роботи позивача за відсутності оригіналу документа про стаж (трудової книжки, диплома про навчання, тощо) має здійснюватися органом Пенсійного фонду України у відповідності до вимог Порядку №637, Порядку №18-1, однак при прийнятті спірного рішення пенсійним органом не дотримано вимог вказаних Порядків та дійшов передчасних висновків про відмову в призначенні пенсії позивачу.

У свою чергу, суд зазначає, що згідно з вимогами ст. 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

При цьому, відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до підприємств, в яких працював позивач, або архівні установи для отримання відомостей щодо спірного періоду роботи позивача.

Підсумовуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 28.06.2024 №16 щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві призначити пенсію за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви від 20.06.2024, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь особи передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернулася така особа, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що перевірка поданих позивачем документів під час вирішення питання про призначення пенсії належить до повноважень Пенсійного органу, який у спірних правовідносинах не врахував надані позивачем документи.

З огляду на те, що саме відповідач наділений повноваженнями щодо розрахунку стажу, віку та призначення пенсії, з метою ефективного захисту права позивача на належне пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи на Мелітопольському моторному заводі у період з 28.03.1983 по 13.04.1983 на Мелітопольському заводі тракторних гідроагрегатів у період з 26.07.1985 по 01.02.1992 на Малому державному ремонтно-механічному підприємстві РМП-38 м. Мелітополь у період з 01.02.1992 по 01.04.1993 на Орендному ремонтно- механічному підприємстві м. Мелітополь у період з 01.04.1993 по 01.09.1993 на ВАТ «Мелітопольський завод тракторних гідроагрегатів» у період з 01.09.1993 р. по 01.01.1997 на ДП «Гідравліка» у період з 01.01.1997 по 01.01.1999 в ПП «Аква» у період з 01.09.2001 по 17.02.2005 та повторно розглянути заяву від 20.06.2024 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З огляду на положення ч. 1 ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір належить стягнути з відповідача.

Керуючись статями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно - Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.06.2024 №16 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до його страхового стажу періоди роботи: на Мелітопольському моторному заводі у період з 28.03.1983 по 13.04.1983, на Мелітопольському заводі тракторних гідроагрегатів у період з 26.07.1985 по 01.02.1992, на Малому державному ремонтно-механічному підприємстві РМП-38 м. Мелітополь у період з 01.02.1992 по 01.04.1993, на Орендному ремонтно- механічному підприємстві м. Мелітополь у період з 01.04.1993 по 01.09.1993, на ВАТ «Мелітопольський завод тракторних гідроагрегатів» у період з 01.09.1993 по 01.01.1997, на ДП «Гідравліка» у період з 01.01.1997 по 01.01.1999, в ПП «Аква» у період з 01.09.2001 по 17.02.2005, повторно розглянути заяву від 20.06.2024 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 листопада 2024 року.

Суддя Р.М.Шимонович