Справа № 160/18022/24
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛТЕКС" до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛТЕКС" до Львівської митниці в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару №UA209000/2024/800010/2 від 12 січня 2024 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Позивач зазначає, що в оскаржуваному рішеннях відповідачем не обґрунтовано неможливість визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, необґрунтовано визначення митної вартості товару за попередніми методами. У зв`язку з чим, на думку позивача, наявні усі підстави для скасування рішень, які звернуті до оскарження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення є законним та обгрунтованим. Відповідачем встановлено в митній декларації та митних документах розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей, щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, 02.11.2022 між DALIAN EVEREST INDUSTRIAL CO. LTD, м. Далянь, Китай (Постачальник) і Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС» (Покупець) укладено контракт №02/11-04.
Відповідно до пункту 1.3 зовнішньоекономічного контракту, постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та сплатити на умовах, передбачених цим контрактом, товар у кількості, асортименті та термінах, визначених у Cпeцифікаціях, які є невід`ємною частиною цього Контракту.
Згідно з пунктом 1.4 зовнішньоекономічного контракту, специфікації погоджуються та підписуються сторонами.
У специфікаціях до цього контракту зазначаються: повне найменування товару, країна походження, вартість за одиницю, загальна вартість, номер і дата контракту, умови постачання, терміни поставки, умови оплати, найменування постачальника, найменування покупця, найменування та реквізити вантажовідправника погоджені сторонами умови.
У відповідності до умов Зовнішньоекономічного контракту, Позивач та DALIAN EVEREST INDUSTRIAL CO. LTD (м. Далянь, Китай) уклали дві Специфікації:
22 серпня 2023 року Специфікацію № 13 до Зовнішньоекономічного контракту. Цією специфікацією Сторонами було погоджено найменування, асортимент, кількість, умови поставки та ціну товару, який Позивач купив. Загальна вартість товару за Специфікацією № 13 до Зовнішньоекономічного контракту складає 33 204,00 дол. США. Умови оплати: передоплата у розмірі близько 30% вартості товару, оплата решти близько 70% вартості відправлення здійснюються по копії коносаменту протягом 60 днів з дати заходу товару в порт призначення. Умови поставки FOB SHANGHAI.
12 вересня 2023 року Специфікацію № 14 до Зовнішньоекономічного контракту. Цією специфікацією Сторонами було погоджено найменування, асортимент, кількість, умови поставки та ціну товару, який Позивач купив. Загальна вартість товару за Специфікацією № 14 до Зовнішньоекономічного контракту складає 34 180,50 дол. США. Умови оплати: передоплата у розмірі близько 30% вартості товару, оплата решти близько 70% вартості відправлення здійснюються по копії коносаменту протягом 60 днів з дати заходу товару в порт призначення. Умови поставки FOB SHANGHAI.
10 листопада 2023 року Позивач та DALIAN EVEREST INDUSTRIAL CO. LTD (м.Далянь, Китай) внесли зміни до Специфікації № 13 та Специфікації № 14 до Зовнішньоекономічного контракту, яким остаточно узгоджено кількість та асортимент товару на суму:
Позивачем надано Львівській митниці документи, які підтверджують митну вартість товару:
Зовнішньоекономічний контракт № 02/11-04 від 02 листопада 2022 року;
Специфікація № 13 від 22.08.2023 р. до Зовнішньоекономічного контракту №02/11-04 від 02.11.2022 року;
Специфікація № 14 від 12.09.2023 р. до Зовнішньоекономічного контракту №02/11-04 від 02.11.2022 року;
Проформа інвойс № 23WM708 від 22.08.2023 р.
Банківський платіжний документ SWIFT, що стосується товару від 29.08.2023 р.;
Проформа інвойс № 23WM711 від 12.09.2023 р.
Банківський платіжний документ SWIFT, що стосується товару від 19.09.2023 р.;
Зміни від 10.11.2023р. до Специфікації №13 від 22.08.2023р. До Зовнішньоекономічного контракту № 02/11-04 від 02.11.2022 року;
Зміни від 10.11.2023р. до Специфікації №14 від 12.09.2023р. До Зовнішньоекономічного контракту № 02/11-04 від 02.11.2022 року;
Рахунок фактура (інвойс) № 23WM708-1&23WM711-1 від 09.11.2023 р.;
Пакувальний лист № 23WM708-1&23WM711-1 від 09.11.2023 р.;
Сертифікати якості від 09.11.2023 р.;
Договір транспортного експедирування № ЄФ011123 від 01.11.2023 р.;
Заявка на надання транспортно експедиторських послуг № ЄФ000011913 від 09.11.2023 р.;
Довідка про транспортні витрати № №ЄФ0000 від 28.12.2023 р.;
Автотранспортна накладна CMR № 281223 від 28.12.2023 р.;
Супровідний документ T1 23PL322080NS6D7T24 від 28.12.2023 р.;
Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 113/956 від 26.12.2023 р.
12 січня 2024 року Львівська митниця прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/800010/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209160/2024/000013 та було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів.
У графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/800010/2 Відповідач зазначає, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та виявлено, що митне оформлення схожого товару у найближчий час здійснювалося за вартістю, більшою, ніж заявлена Позивачем. Відповідач обґрунтовує своє рішення наступним:
«Відповідно до частини 3 статті 53 МКУ за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості за митною декларацією встановлено:
1) До митного оформлення для підтвердження таких витрат надано рахунок, та заявку на організацію транспортування, у яких відсутні відомості про осіб відповідальних за надану інформацію (посада, прізвище, ініціали), та відсутні відомості такі складові митної вартості як страхування. Дані документи містять відтиски печатки та підпису які повністю ідентичні по якості та взаємному розміщенню, хоча різниця у датах становить більше місяця (09.11.2023 - 28.12.2023), що викликає сумніви у достовірності наданих відомостей.
Згідно наданої до митного контролю CMR від 28.12.2023 № 281223 у графах 16 та 23 зазначено що перевізником товару являється PE MEDVEDIUK RUSLAN, договір про перевезення від 01.11.2023 № ЄФ011123, згідно якого виконавцем по доставці товару являється ТзОВ «Євро Форвардінг», будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення а відповідно числового значення рівня митної вартості товару, документів, що визначають договірні відносини між сторонами не надано.
Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів визначено дані, які має містити вантажна накладна. Проте Міжнародна товаро-транспортна накладна (CMR) від 28.12.2023 № 281223 не містить відомостей у графі 22 (штамп і підпис відправника).
2) Специфікації, які містять відомості про ціни та умови оплати, видані різними датами (12.09.2023 22.08.2023) однак печатки та підписи сторін у них повністю співпадають по їх взаємному розміщенню, що свідчить про можливу фіктивність даних документів, відомості про порт відправлення не відповідають заявленому у МД.
Зовнішньоекономічний договір від 02.11.2022 № 02/11-04 не містить підпису відправника. Не надано Додаток до Договору, передбачений у п.7.2.
Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості».
Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МКУ) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 52 МКУ заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.
Згідно з вимогами частин 1 та 5 ст. 53 МКУ у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 2. ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1)декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2)зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3)рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару
5)за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, які підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;
6)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8)якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Цей перелік є виключним і без обґрунтованих підстав митний орган не вправі вимагати інших документів для підтвердження митної вартості товару.
Частиною 3 статті 53 МК України встановлений обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари
Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені виключно розбіжностями в документах що подаються для підтвердження митної вартість товарів, чи наявності в них ознак підробки або якщо вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як встановлювалося судом, рішення про коригування митної вартості товарів, яке прийняте митницею фактично обґрунтовано тим, що подані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 МКУ основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 МКУ встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Таким чином суд зазначає, що відповідно до пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 МКУ, прийняті митним органом письмові рішення про коригування заявленої митної вартості товарів мають містити, зокрема: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Згідно ч. 3 ст. 57 МКУ, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Втім, як видно зі змісту спірного рішення, митний орган зазначає про неможливість застосування методів визначення митної вартості товарі передбачених п. 2 ч. 1 ст.57 МКУ у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості ідентичних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, однак таке формальне обґрунтування із загальними висновками не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини 2 статті 55 МК України.
Як визначено у ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.
Митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. (Правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа 21-591а15).
У свою чергу, декларант надав відповідачу всі необхідні документи із поданням митної декларації, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною контракту.
При цьому суд також звертає увагу на таке.
Щодо посилань відповідача на відсутність відомостей про страхування, слід зазначити, що поставка оцінюваного товару здійснювалась на умовах FOB NINGBO.
Умови поставки FOB означають, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар пройшов через поручні судна в порту відвантаження.
Щодо розподілу витрат на умовах FOB, то сплата, витрати експортних митних процедур, а також усiх мит, податків та iнших зборів, що пiдлягають сплатi при експортi товару, є обов`язком продавця, у даній справі постачальника товару DALIAN EVEREST INDUSTRIAL CO. LTD (м. Далянь, Китай).
На підтвердження складових митної вартості товару, пов`язаних із транспортуванням товару, Позивачем під час митного оформлення було надано Відповідачу наступні документи:
Договір транспортного експедирування № ЄФ011123 від 01.11.2023 р.;
Заявка на надання транспортно експедиторських послуг № ЄФ000011913 від 09.11.2023 р.;
Довідка про транспортні витрати № №ЄФ0000 від 28.12.2023 р.;
Автотранспортна накладна CMR № 281223 від 28.12.2023 р.;
Супровідний документ T1 23PL322080NS6D7T24 від 28.12.2023 р.
Організацією перевезення товару Позивача здійснювало ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» на підставі Договору № ЄФ011123 від 01.11.2023 року про транспортно-експедиторське обслуговування.
Відповідно до умов Транспортного договору, Позивач є Клієнтом, а ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» Експедитором.
Відповідно до п. 1.1. Транспортного договору Клієнт доручає, а Експедитор зобов`язується організовувати за рахунок Клієнта транспортно експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надати інші транспортно експедиторські послуги Клієнту.
Пунктом 1.2. Транспортного договору визначено, що умови перевезення, вид вантажу, вид транспорту, вартість послуг Експедитора, а також інші умови, пов`язані з виконанням даного Договору, встановлюються за згодою Сторін, та визначається за заявками Клієнта.
09 листопада 2023 року Позивач та ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» уклали Заявку №ЄФ000011913 на організацію транспортування та експедицію вантажу до Транспортного договору, якою погодили перевезення товару Позивача, придбаного у DALIAN EVEREST INDUSTRIAL CO. LTD (м. Далянь, Китай) товару.
У цій заявці було узгоджено інформацію про:
вантожовідправника: DALIAN EVEREST INDUSTRIAL CO. LTD (м. Далянь, Китай);
вантожоотримувача: ТОВ «БІЛТЕКС»;
місця завантаження: Нінгбо, Китай;
товар, який потрібно перевозити: фланель, фліс;
транспортно експедиторські послуги, що надаються: морське перевезення,
локальні витрати у Польщі, у т.ч. оформлення Т1, контейнеровоз Гданськ Дніпро.
Тобто, було погоджено організацію перевезення товару з Нінгбо, Китай до м. Дніпро, Україна.
1. Вартість морського перевезення вантажу за межами території України маршрутом: Ningbo, КИТАЙ - Gdansk, ПОЛЬЩА становить 35 738,43 грн.
2. Вартість Транспортно експедиторське обслуговування за межами території України, включаючи НРР, складські послуги оформлення Т1 становить 19 185,89 грн.
3. Вартість транспортних послуг по маршруту: м. Гданськ, ПОЛЬЩА - кордон України м/п Чоп Становить 83 444,09 грн.
4. Вартість транспортних послуг по маршруту: м/п Чоп, Україна - м. Дніпро Україна становить 119 100,67 грн.
5. Експедиційні послуги по території України становлять 500 грн.
До митного оформлення було надано Довідку від ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» від 28 грудня 2023 року вих. №ЄФ000011913 про транспортні витрати, відповідно до якої:
1. Вартість морського перевезення вантажу за межами території України маршрутом: Ningbo, КИТАЙ - Gdansk, ПОЛЬЩА становить 35 738,43 грн.
2. Вартість Транспортно експедиторське обслуговування за межами території України, включаючи НРР, складські послуги оформлення Т1 становить 19 185,89 грн.
3. Вартість транспортних послуг по маршруту: м. Гданськ, ПОЛЬЩА - кордон України м/п Чоп Становить 83 444,09 грн.
4. Вартість транспортних послуг по маршруту: м/п Чоп, Україна - м. Дніпро Україна становить 119 100,67 грн.
5. Експедиційні послуги по території України становлять 500 грн.
Страхування вантажу не проводилося.
Враховуючи відомості з Рахунку на оплату та Довідки про транспортні витрати можна зробити висновок, що вартість перевезення оцінюваного товару Позивача, по маршруту Нінгбо (Китай) - митний перехід Чоп (Україна) складає 138 368,41 грн.
Щодо посилань відповідача на ту обставину, що документи містять відтиски печатки та підпису, які повністю ідентичні по якості та взаємному розміщенню, хоча різниця у датах становить більше місяця (09.11.2023 - 28.12.2023), що викликає сумніви у достовірності наданих відомостей, то суд зазначає, що будь-яких доказів щодо недостовірності даних або підробки документів відповідачем не надано.
Декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, входять до митної вартості товару. Натомість, якщо митниця стверджує, що декларантом були понесені додаткові витрати, що впливають на митну вартість товару (здійснювалося страхування або пакування а тому такі витрати включаються до митної вартості), то митниця повинна довести наявність цих фактів.
Зазначена позиція узгоджується з практикою Верховного Суду (Постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року справа №803/776/17, від 11 червня 2020 року справа №815/5597/17).
Відповідач в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості вказує, що графа 4 автотранспортної накладної (CMR) від 06.12.2023 № 4929/4 не містить відомостей у графі 22 (штамп і підпис відправника).
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автотранспортного перевезення вантажів вантажна накладна містить такі дані:
a) дата і місце складання вантажної накладної;
b) ім`я та адреса відправника;
c) ім`я та адреса перевізника;
d) місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки;
e) ім`я та адреса одержувача;
f) прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення;
g) кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць;
h) вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу;
i) платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу);
j) інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей;
к) заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції.
Судом встанвлено, що у наданих автотранспортних накладних наявні усі необхідні відомості, передбачені Конвенцією про договір міжнародного автотранспортного перевезення вантажів.
У наданих автотранспортних накладних CMR є посилання на комерційний інвойс № 23WM708-1&23WM711-1 на підставі якого Позивач придбав оцінюваний товар, на контейнер №HASU4485610, та на державні номерні знаки транспортного засобу ВК0186IH/LC5414P, яким було ввезено оцінюваний товару в Україну.
Наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих Позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не є достатньою для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 07.11.2019 року у справі №160/1329/19.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй Постанові від 20 червня 2023 року у справі № 380/1221/20 дійшов висновку, що самі по собі недоліки щодо оформлення вантажних накладних ЦМР, не є такими, що можуть бути підставою для сумніву щодо правильності визначення митної вартості товарів.
Щодо посилань відповідача, на невідповідність осіб, які здійснювали транспортування товару, то суд зазначає, що Позивач звернувся до експедитора ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» на підставі на підставі Договору № ЄФ011123 від 01.11.2023 року про транспортно-експедиторське обслуговування (далі «Транспортний договір»).
Відповідно до умов Транспортного договору, Позивач є Клієнтом, а ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» Експедитором.
Відповідно до п. 1.1. Транспортного договору Клієнт доручає, а Експедитор зобов`язується організовувати за рахунок Клієнта транспортно експедиторське обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надати інші транспортно експедиторські послуги Клієнту.
Пунктом 1.2. Транспортного договору визначено, що умови перевезення, вид вантажу, вид транспорту, вартість послуг Експедитора, а також інші умови, пов`язані з виконанням даного Договору, встановлюються за згодою Сторін, та визначається за заявками Клієнта.
Пунктом 2.1.1. Транспортного договору передбачено, що Експедитор при необхідності для виконання своїх зобов`язань за цим договором може укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання та іншими третіми особами.
Документом, що підтверджує наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями є транспортний документ коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна або залізнична накладна.
Пунктом 2.1.2. Транспортного договору передбачено обов`язок Експедитор представляти інтереси Клієнта у взаєминах з перевізниками, портами, аеропортами, державними органами та іншими організаціями у зв`язку із перевезенням, перевалкою, транспортно експедиторським обслуговуванням вантажів Позивача.
Відповідно до ст. 316 Господарського кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.
Отже, для виконання взятих на себе експедиторських зобов`язань за Транспортним договором ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» має право укладати від свого імені договори з іншими особами для забезпечення організації перевезення товару Позивача.
Тому, перевезення автотранспортом товару Позивача здійснював ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується наданою до митного оформлення автотранспортною накладною CMR, в якій наявна печатка ФОП ОСОБА_1 , як перевізника товару.
При цьому ця автотранспортна накладна за умовами Транспортного договору є підтвердженням договірних відносин між Перевізником та Експедитором.
Стаття 929 Цивільного кодексу України передбачає, що за своєю суттю транспортне експедирування - це менеджмент у галузі перевезення вантажів, який може в себе включати не лише укладення договору з перевізником (від свого чи від імені Замовника), а й інший широкий спектр послуг, що не заборонені законом, та пов`язані із транспортуванням цього самого вантажу і т.д.
Отже, надання ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» Позивачу транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажу здійснено шляхом залучення до їх виконання третіх осіб, а саме ФОП ОСОБА_1 , що відповідає договірним умовам.
Залучення експедитором третьої особи перевізника повністю відповідає змісту транспортно-експедиторської діяльності, договірним відносинам Позивача з експедитором та положенням Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність».
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 13.09.2019 у справі № 826/66/14.
Також, відповідач вважає, що у Специфікаціях, які містять відомості про ціни та умови оплати, печатки та підписи сторін у них повністю співпадають по їх взаємному розміщенню, що свідчить про можливу фіктивність даних документів.
Проте, будь-яких доказів щодо недостовірності даних або підробки документів відповідачем не надано.
На підтвердження ціни товару, окрім Специфікацій, Позивачем було надано до митного оформлення проформу інвойс № 23WM708 від 22.08.2023 р., проформу інвойс № 23WM711 від 12.09.2023 р. та комерційний інвойс № 23WM708-1&23WM711-1 від 09.11.2023 р.
У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 420/4820/19 суд дійшов висновку, що інвойс є розрахунково-платіжним документом, в якому виставляються суми до сплати покупцю, та в наданих до митного оформлення інвойсах міститься вся необхідна інформація для визначення митної вартості товару за ціною договору. Інвойс, засвідчений підписом та скріплений печаткою, є належним та допустимим засобом доказування митної вартості, якщо орган доходів та зборів не доведе, що такий інвойс отримано з порушенням закону.
Відтак, суд вказує, що вищевказані зауваження митного органу є безпідставними.
Так, Верховний Суд у постанові від 23.07.2019 року по справі № 1140/3242/18 вказав на те, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Отже, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
При цьому, такі посилання митного органу не заслуговують на увагу, оскільки визначаючи зазначені недоліки, відповідач не наводить посилань на розбіжності у числових значеннях складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.
Крім того, суд також вважає за необхідне зазначити і про таке.
Верховним Судом у постанові від 04.09.2018 року у справі № 818/1186/17 зазначено, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 27.07.2018 року по справі №809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 08.02.2019 року у справі №825/648/17, від 26.05.2022 року у справі №560/355/19.
Інші підстави, зазначені у спірних рішеннях про коригування митної вартості суд не бере до уваги, оскільки такі підстави не передбачені частинами 2-4 статті 53 МКУ.
Відтак, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості.
Суд зазначає, що за результатами опрацювання наданих позивачем документів орган доходів і зборів повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди (контракту) щодо товару, який імпортується, оскільки позивачем при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також, що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, що надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.
Приймаючи до уваги, що відсутність у позивача витребуваних відповідачем додаткових документів ніяким чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. А наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості. У зв`язку з цим неподання позивачем (декларантом) запитуваних (витребуваних) відповідачем додаткових документів з об`єктивних причин, зокрема з причин їх невизначеності та відсутності, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не може бути достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості, а також не може бути підставою для прийняття оскаржуваного рішення та здійснення коригування митної вартості.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
З огляду не те, що позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, судовий збір, сплачений позивачем за подачу адміністративного позову до суду, в розмірі 3809,37 грн. підлягає стягненню з Львівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст. ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару №UA209000/2024/800010/2 від 12 січня 2024 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3809,37 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛТЕКС".
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова