Справа № 160/23059/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: за участі: представника позивача: представника відповідача: Мартіросян Г.А., Ратушного В.В., Гудкова А.Є.,
представника відповідача: Шморохової К.А.,
представника відповідача: Ясніцької Т.С.,
УСТАНОВИВ:
26.08.2024 року через підсистему Електронний суд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на дійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДРАЙВ ТЕХ КОМ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій позивач, з урахуванням уточнень від 28.10.2024 року просить суд:
Також, ухвалою суду від 29.08.2024 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
- усі наявні матеріали, які послугували підставою для прийняття оскаржуваних рішень та інші докази щодо суті спору.
06.09.2024 року представник відповідача 1 надав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
13.09.2024 року відповідачем 1 надано відзив на позовну заяву позивача.
24.09.2024 року відповідачем 1 до суду подано клопотання про залучення співвідповідача.
24.09.2024 року відповідачем 1 подана заява про надання інформації.
Ухвалою суду від 02.10.2024 року у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду, відмовлено.
11.10.2024 року відповідачем 2 до суду подано відзив на позовну заяву позивача.
11.10.2024 року відповідачем 2 подано заяву про залишення позову без розгляду.
14.10.2024 року оголошено перерву у підготовчому засіданні; наступне підготовче засідання призначено на 28.10.2024 року.
25.10.2024 року відповідачем 1 до суду подано додаткові пояснення у справі.
28.10.2024 року позивачем подані додаткові пояснення у справі.
28.10.2024 року представник позивача межах підготовчого провадження звернувся до суду з заявою про зміну предмета позову, до якої доданий уточнений позов, відповідно до якого позивачем додано уточнений позов, у якому позивач просить суд:
- змінити позовні вимоги виклавши їх наступного змісту;
- поновити пропущений процесуальний строк на звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів;
Ухвалою суду від 28.10.2024 року у задоволенні клопотання ДПС України про залишення позовної заяви без розгляду, відмовлено.
Ухвалою суду від 28.10.2024 року прийнято уточнену позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДРАЙВ ТЕХ КОМ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, до розгляду в наступній редакції:
Вирішено подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням цієї заяви.
28.10.2024 року у зв`язку зі зміною позовних вимог оголошено перерву у підготовчому засіданні; наступне підготовче засідання призначено на 12.11.2024 року.
12.11.2024 року закрито підготовче провадження; призначено справу до розгляду по суті на 12.11.2024 року.
12.11.2024 року у судовому засіданні представники сторін підтримали обрані позиції.
Вказують, що відповідно до цього Рішення, комісією, створеною відповідно до розпорядження ГУ ДПС від 26.06.2023 р. № 52-р, було встановлено що: 1. Платник ТОВ «ТРАНСРЕСУРС АВТО» протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларацію з податку на додану вартість та / або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, що згідно з п.п. «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI є підставою для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, що підтверджено Довідкою про подання / неподання ТОВ «ТРАНСРЕСУРС АВТО» декларацій з податку на додану вартість від 29.06.2023 р. № 146148/04-36-04-07/43395646.
Платник ТОВ «ТРАНСРЕСУРС АВТО» подав податкові декларації з податку на додану вартість за грудень 2022 року та з квітня 2023 року по травень 2023 року, які свідчать про відсутність постачання / придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту та не подає податкові декларації з податку на додану вартість з червня 2022 року по листопад 2022 року та з січня 2023 року по березень 2023 року, що свідчить про відсутність постачання / придбання товарів здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподаткування операцій 0 гривень.
Вважають, оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
З огляду на зміст оскаржуваного рішення, підставою для його прийняття стало подання позивачем податкових декларації з податку на додану вартість за грудень 2022 року та з квітня 2023 року по травень 2023 року, які свідчать про відсутність постачання / придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту та не подання податкових декларації з податку на додану вартість з червня 2022 року по листопад 2022 року та з січня 2023 року по березень 2023 року, що свідчить про відсутність постачання / придбання товарів здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподаткування операцій 0 гривень, що підтверджено Довідкою про подання / неподання ТОВ «ТРАНСРЕСУРС АВТО» декларацій з податку на додану вартість від 29.06.2023 р. № 146148/04-36-04- 07/43395646.
Однак, згідно доданих до позовної заяви податкових накладних з квитанціями, на виконання раніше взятих на себе зобов`язань, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» (ідентифікаційний код юридичної особи 37693620) протягом вказаного в оскаржуваному рішенні періоді здійснювали постачання товарів позивачу склавши та зареєструвавши податкових накладні, чим задекларувало відповідні податкові зобов`язання за позивачем, про що свідчать данні Єдиного реєстру податкових накладних.
Також вказують про те, що в контексті перепрофілювання та поновлення діяльності у нових реаліях в умовах воєнного стану позивачем з ТОВ «ЛЕНТІС ДЕВІЛС» (ідентифікаційний код юридичної особи 43204833) було укладено договір про надання послуг №0109/1 від 01.09.2023 р. на розробку веб порталу, операції за яким підлягали оподаткуванням ПДВ та були націлені на створення веб-порталу «Логістика онлайн», що, на їх думку, не можна вважати пасивною поведінкою.
Проте, вказана інформація не була внесена Відповідачем до оскарженого рішення,
Натомість, декларування позивачем податкових зобов`язань шляхом реєстрації податкових накладних, укладення договору операції за яким підлягають оподаткуванням ПДВ, свідчить про наявність придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту й відповідно спростовує твердження вказані відповідачем 1 в спірному рішенні.
З урахуванням наведеного, враховуючи обставини воєнного стану, і зважаючи, шо протягом спірного періоду позивач хоча й не подавав податкову (і) декларації, однак провадив господарську діяльність чим формував відповідні податкові зобов`язання та укладав договори, операції за яким підлягають оподаткуванню ПДВ, чим проявив активну поведінку у складних обставинах ведення господарської діяльності, а також приймаючи до уваги приписи 69.9 пункту 69 підрозділу 10 Перехідних положень ПК України, вважають, що спірне рішення податкового органу прийнято відповідачем 1 не з урахуванням усіх обставин та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, яке відповідно є протиправним та підлягає скасуванню.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 1
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника відповідача 1 надійшов відзив, в якому відповідач проти позову заперечує в повному обсязі.
Зазначають, що за даними Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» протягом періоду з червня 2022 року по травень 2023 року не здійснювало реєстрацію податкових накладних на постачання товарів/послуг на митній території України.
Також, на ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» у цьому періоді не здійснювалась реєстрація податкових накладних, як на покупця товарів/послуг.
Відповідно, ГУ ДПС у цьому періоді не здійснювало блокування та відмову в реєстрації податкових накладних позивача.
Вказують, що зупинення ведення (нездійснення) товариством у періоді з червня 2022 року по травень 2023 року господарської діяльності, внаслідок якої формується податкове зобов`язання чи податковий кредит, є самостійним рішенням ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ».
За грудень 2022, квітень 2023, травень 2023 ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» подало декларації за заначений період, яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів здійснених з метою формування податкового зобов`язання.
Вказують про те, що стаття 184 ПК України зобов`язує контролюючий орган здійснювати анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування підстав, визначених у пункті 184.1 цієї статті.
При цьому, зазначеною нормою Кодексу не передбачено будь-яких додаткових умов, за яких контролюючий орган не зобов`язаний/може не здійснювати анулювання реєстрації такої особи, як платника ПДВ.
Зазначають про те, що у позовній заяві ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» не заперечує подання/не подання товариством податкової звітності (декларацій) з ПДВ протягом останніх 12 послідовних податкових (звітних) місяців (з червня 2022 року по травень 2023 року), яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів (послуг), при здійсненні яких формується податкове зобов`язання чи податковий кредит у таких деклараціях.
При цьому, позивач зазначає, що подання товариством декларацій з нульовими показниками відбулося не внаслідок пасивної поведінки платника податків щодо ведення господарської діяльності, а внаслідок неможливості її ведення через постійні ракетні обстріли, систематичні електроенергії, постійна небезпека для життя і здоров`я, тобто форс-мажорні обставини.
Відповідачем також наголошено, що згідно з приписами пункту 200-1.8 статті 200-1 Податкового кодексу України та пункту 7 Порядку № 569 одним із наслідків анулювання свідоцтва платника податку є закриття відповідного електронного рахунку такого платника податку в СЕА ПДВ.
Така вимога є імперативною та підлягає виконанню контролюючим органом.
Таким чином, вимога позивача щодо відновлення в системі електронного адміністрування ПДВ електронного рахунку з урахуванням зобов`язань по податкам та зборам є неправомірною.
ІV. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 2
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду від представника відповідача 2 надійшов відзив, в якому відповідач проти позову заперечує в повному обсязі.
За таких обставин, конструкція норми п.п. «г» п. 184.1 ст. 184 Кодексу надавала контролюючому органу цілком законних підстав для анулювання статусу платника ПДВ ТОВ «ТРАНСРЕСУРС АВТО» (нова назва - ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ»).
Вказують, що у спірних правовідносинах позивачем не заперечується факт відсутності у його поданої/неподаної податкової звітності з податку на додану вартість за останні 12 календарних місяців інформації про здійсненні господарські операції.
Посилання ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» на факт здійснення ним у спірний період господарської діяльності та розширення її сфери навпаки свідчить про те, що позивача мав можливість виконувати податковий обов`язок перед державою, однак цього не зробив, що ним й не заперечується.
Вважають, що сам лише факт здійснення господарської діяльності щодо придбання товару (послуг), складання видаткових та податкових накладних, їх реєстрація в ЄРПН не призводить до автоматичного декларування сум ПДВ за такими накладними і не звільняє позивача від податкового обов`язку своєчасно подавати до контролюючого органу декларації з ПДВ та відображати обсяги оподатковуваних операцій за місяць для нарахування та сплати податку, а невиконання позивачем такого обов`язку протягом 12 послідовних податкових місяців є обов`язковою підставою для анулювання реєстрації позивача, як платника ПДВ, на підставі пп.«г» п. 184.1 ст. 184 Кодексу.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
За даними інформаційних баз ДПС України, а саме даних ІС «Податковий блок», ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» протягом 12 послідовних податкових періодів з червня 2022 року по травень 2023 року подало до контролюючого органу податкові декларації з ПДВ за період грудень 2022 року; квітень 2023 року; травень 2023 року, які свідчили про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, за вказані періоди до контролюючого органу товариством не подавались.
Відповідно зазначеної довідки, перевіркою податкової звітності ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» встановлено подання товариством податкової звітності (декларацій) з ПДВ протягом 12 останніх місяців (грудень 2022 року, квітень 2023 року, травень 2023), яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів (послуг), при здійсненні яких формується податкове зобов`язання чи податковий кредит у таких деклараціях.
За даними Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» протягом звітного (податкового) періоду з червня 2022 року по травень 2023 року не здійснювало реєстрацію податкових накладних на постачання товарів/послуг на митній території України. Також, ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» не здійснювалась реєстрація податкових накладних, як на покупця товарів/послуг.
Перевіркою було встановлено, що ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних ПДВ операцій 0 гривень, в зв`язку з чим підлягає виключенню з реєстру платників ПДВ. Зазначений висновок відповідає приписам абз. «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України та абз. г) пункту 5.1 розділу V Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №1130.
Рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість №14104 від 14.07.2023 року (вих. №49285/6/04-36-04-07-12 від 17.07.2023 року) направлено ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення на податкову адресу товариства, яке повернуто Укрпоштою із зазначенням причини: «за закінченням терміну зберігання».

Незгода позивача з рішенням відповідача 1 №14104 від 14.07.2023 р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ», зумовило звернутись останнього до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані положеннями Податкового кодексу України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Статтею 49 ПК України встановлено порядок подання податкової декларації до контролюючих органів.

Згідно п.п. 49.1, 49.2 ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до п.49.3 ст.49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Положеннями п.49.4 ст.49 ПК України визначено, що платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Розділом V ПК України визначено порядок нарахування та сплати податку на додану вартість.

За змістом п.п. 1, 2 п. 180.1 ст. 180 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є: будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

Вимоги щодо обов`язкової реєстрації платником ПДВ викладені законодавцем в ст. 181 ПК України, згідно із п. 181.1 якої у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Пунктом 182.1 ст. 182 ПК України передбачено, що якщо особа, яка відповідно до пункту 181.1 статті 181 цього Кодексу не є платником податку у зв`язку з тим, що обсяги оподатковуваних операцій відсутні або є меншими від встановленої зазначеною статтею суми, вважає за доцільне добровільно зареєструватися як платник податку, така реєстрація здійснюється за її заявою.

В свою чергу, статтею 184 Податкового кодексу України регламентовано підстави і порядок анулювання реєстрації платника податку.

Підпунктом «г» п. 184.1 ст. 184 ПК України встановлено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання /придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Згідно п. 184.2 ст. 184 ПК України анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті «а» пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Анулювання реєстрації здійснюється на дату: подання заяви платником податку або прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації; зазначену в судовому рішенні; припинення дії договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції або закінчення строку, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку; що передує дню втрати особою статусу платника податку на додану вартість.

З моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, складання податкових накладних (п. 184.5 ст. 184 ПК України).

Відповідно п. 184.10 ст. 184 ПК України про анулювання реєстрації платника податку контролюючий орган зобов`язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

Постановою Кабінету Міністрів України №1130 від 14.11.2014 року затверджено Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість (далі - Положення №1130), яким визначається порядок: реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр); присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації / анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру.

Підпунктом «г» п. 5.1. Положення №1130 встановлено, що реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 розділу V Кодексу, якщо: особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Нормами п. 5.2. Положення №1130 встановлено, що при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт «г» пункту 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що:

- не враховується місяць, в якому проведено реєстрацію особи платником ПДВ, якщо особа зареєстрована платником ПДВ з дня іншого ніж перший день календарного місяця;

- включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

Анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.

Відповідно до п. 5.5 Положення № 1130 анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти «б» - «з» пункту 5.1 цього розділу).

Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.

Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами, зокрема, є довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

За наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу оформляється за формою № 6-РПДВ (додаток 5). Таке рішення складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження контролюючого органу, та підписується керівником (заступником керівника або уповноваженою особою) контролюючого органу. У рішенні про анулювання реєстрації платника ПДВ обов`язково вказуються підстави (одна або декілька) для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Кодексу.

Дата підписання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ уважається днем прийняття такого рішення. Рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у день підписання реєструються у журналі обліку рішень про анулювання реєстрації платників ПДВ за формою № 6-РЖ (додаток 6). Номер рішення відповідає порядковому номеру запису в цьому журналі.

Пунктом 5.6 Положення № 1130 визначено, що один примірник рішення зберігається в контролюючому органі, який прийняв рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Документи чи копії документів, на підставі яких контролюючий орган прийняв рішення про анулювання реєстрації, мають бути додані до цього примірника рішення.

Аналіз наведених норм права у їх сукупності дає можливість дійти висновку, що обов`язковою умовою для прийняття контролюючим органом рішення щодо анулювання реєстрації платника податків є не здійснення платником податків господарської діяльності щодо укладання правочинів, які оподатковуються ПДВ, що тягне за собою не подання відповідних декларацій або їх подання з нульовими відомостями.

Анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі п.п. «г» п.184.1 ст. 184 ПК України можливе за таких умов: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.11.2018 року у справі №820/2294/16, від 16.04.2020 року у справі №826/876/17.

У той же час, слід врахувати, що конструкція підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України передбачає наявність пасивної поведінки суб`єкта господарювання щодо ведення протягом 12 послідовних податкових місяців господарської діяльності.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 30.11.2022 року у справі №380/8687/20.

VІІ. ОЦІНКА СУДУ

Згідно п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

За змістом п. 48.3 ст. 48 ПК України, податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Пунктом 48.4 ст. 48 ПК України встановлено, що у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період; дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій; ознака неприбутковості організації; повне найменування нерезидента; місцезнаходження нерезидента; назва та код держави резиденції нерезидента.

Відповідно до п. 46.5 ст. 46 ПК України форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктами 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Строки подання податкових декларацій визначені п. 49.18 ст. 49 ПК України, яким, зокрема, встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Згідно п. 49.8 ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Абзацом 1 п. 49.9 ст. 49 ПК України передбачено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Нормами п. 49.11 ст. 49 ПК України встановлено, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Аналогічні положення містяться також у Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21.

Як встановлено судом, підставою для прийняття оскаржуваного рішення про анулювання реєстрації позивача, як платника податку на додану вартість, стало складення контролюючим органом довідки про результати перевірки подання та/або неподання платником ПДВ до податкового органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців від 29.06.2023 року №14614/04-36-04-07/43395646.

Згідно цієї довідки, перевіркою податкової звітності ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» встановлено подання товариством податкової звітності (декларацій) з ПДВ протягом 12 останніх місяців (грудень 2022 року, квітень 2023 року, травень 2023), яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів (послуг), при здійсненні яких формується податкове зобов`язання чи податковий кредит у таких деклараціях.

Слід зазначити про те, що в судових засіданнях представник позивача посилається на фактичне здійснення господарської діяльності та придбання/продаж послуг/товарів з метою формування податкового зобов`язання та кредиту.

Також, суд бере до уваги, що на виконання раніше взятих на себе зобов`язань Товариство з обмеженою відповідальністю «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» (ідентифікаційний код юридичної особи 37693620), на виконання договору купівлі-продажу нафтопродуктів №30ТЛ-4985/18 від 18.12.2018 р., маючи статус платника ПДВ, здійснював постачання товарів (нафтопродуктів) Позивачу та відповідно складання податкових накладних та надсилали їх на реєстрацію до ЄРПН, що підтверджується такими податковими накладними та квитанціями: - порядковий №589859 від 01.06.2022 р. з квитанцією від 28.06.2022 р. (в ЄРПН зареєстровано за №); - порядковий №595138 від 03.06.2022 р. з квитанцією від 28.06.2022 р. (в ЄРПН зареєстровано за №); - порядковий №606572 від 09.06.2022 р. з квитанцією від 29.06.2022 р. (в ЄРПН зареєстровано за №); - порядковий №612459 від 10.06.2022 р. з квитанцією від 29.06.2022 р. (в ЄРПН зареєстровано за №); - порядковий №612462 від 13.06.2022 р. з квитанцією від 29.06.2022 р. (в ЄРПН зареєстровано за №); - порядковий №623849 від 20.06.2022 р. з квитанцією від 11.07.2022 р. (в ЄРПН зареєстровано за №); - порядковий №635697 від 27.06.2022 р. з квитанцією від 11.07.2022 р. (в ЄРПН зареєстровано за №); - порядковий №780675 від 07.07.2022 р. з квитанцією від 11.07.2022 р. (в ЄРПН зареєстровано за №); - порядковий №809782 від 22.07.2022 р. з квитанцією від 08.08.2022 р. (в ЄРПН зареєстровано за №).

Також, слід вказати про те, що згідно доданих до позовної заяви податкових накладних з квитанціями, на виконання раніше взятих на себе зобов`язань, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» (ідентифікаційний код юридичної особи 37693620) протягом вказаного в спірному рішенні періоді здійснювали постачання товарів позивачу склавши та зареєструвавши податкових накладні, чим задекларувало відповідні податкові зобов`язання за позивачем, про що свідчать данні Єдиного реєстру податкових накладних.

Також, під час розгляду справи було встановлено, що позивачем з ТОВ «ЛЕНТІС ДЕВІЛС» (ідентифікаційний код юридичної особи 43204833) було укладено договір про надання послуг №0109/1 від 01.09.2023 р. на розробку веб порталу, операції за яким підлягали оподаткуванням ПДВ та були націлені на створення веб-порталу «Логістика онлайн».

Отже, декларування позивачем податкових зобов`язань шляхом реєстрації податкових накладних, укладення договору операції за яким підлягають оподаткуванням ПДВ, свідчить про наявність придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту й відповідно спростовує твердження вказані відповідачем в спірному рішенні.

Слід вказати про те, що, вказані вище обставини, не було внесено податковим органом до спірного рішення.

Суд також погоджується з твердженням представника позивача, що оскарження рішення контролюючого органу про віднесення платника податків до ризикових, тощо є правом, а не обов`язком останнього.

Відповідач 1,2 під час судового розгляду зазначав, що оскільки позивач протягом 12 послідовних податкових місяців не подавав контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Разом з цим, суд такі доводи вважає необґрунтованими з урахуванням наведених вище обставин справи, які спростовують твердження відповідачів про відсутність у позивача операцій з постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, а отже й відсутність підстав для анулювання реєстрації платника ПДВ, визначених підп. г п.184.1. ст.184 ПК України.

Поряд з цим, слід наголосити, що відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Отже, аналіз наведеної вище норми ПК України свідчить про те, що оскільки відповідачем зареєстровано податкові накладні контрагентів позивача та позивача, то за платником податку залишилось право сформувати податковий кредит/зобов`язання протягом часу, наведеного у вказаній вище нормі закону.

Також суд зазначає, що неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, то такі дії та/або бездіяльність тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання на підставі положень п.120.1. ст.120 ПК України.

Ураховуючи викладене, рішення відповідача 1 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивача є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України поновити реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» шляхом внесення запису про скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 14.07.2023 р. до Реєстру платників податку на додану вартість, то суд зазначає про таке.

Відповідно до норм пункту 5.10. Положення №1130 рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному порядку відповідно до вимог статті 56 Кодексу або до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.05.2019 у справі № 826/11485/15.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності такого рішення актам законодавства, а також у разі скасування судових рішень чи записів у Єдиному державному реєстрі, на підставі яких було прийняте рішення про анулювання реєстрації.

Підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за самостійним рішенням контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Якщо анулювання реєстрації платника ПДВ було здійснене згідно з рішенням про анулювання реєстрації платників податку на додану вартість за формою № 7-РПДВ, то скасування анулювання реєстрації платника ПДВ проводиться шляхом скасування запису про такого платника у Переліку.

З аналізу наведених правових норм слідує, що внесення відповідних змін до реєстру платників податку на додану вартість є компетенцією Державної податкової служби України, що здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Тобто, контролюючий орган зобов`язаний на вчинення таких дій, як внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, на підставі рішення суду про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ.

Отже, вказана вимога є належним способом правового захисту та підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про відновлення облікових даних в СЕА ПДВ, які існували до позбавлення статусу платника ПДВ.

Правові основи функціонування СЕА ПДВ регулюються ст. 200-1 Кодексу, п. 33, 34 і 34-1 підрозд. 2 розд. ХХ Кодексу та регламентуються Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569.

Згідно з п. 200-1.3 ст. 200-1 платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄРПН на суму податку (?Накл), обчислену за такою формулою: ?Накл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ? Перевищ, де: ?Перевищ - загальна сума перевищення податкових зобов`язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН.

Згідно даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» сума на яку платник має право зареєструвати в ЄРПН податкові накладні/розрахунки коригування, яку визначено пунктом 200-1.3 статті 200-1 Кодексу на дату анулювання реєстрації платника ПДВ (14.07.2023) становить 1 722 103,74 гривень.

Отже, інтереси ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» у питанні відновлення реєстраційного ліміту в СЕА ПДВ на час звернення до суду і розгляду справи не порушені (на момент звернення до суду відновлення реєстрації платника ПДВ ТОВ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» як передумова застосувань положень ст. 200- 1 Кодексу - відсутнє).

Відтак, за наявності об`єкту судового захисту на момент звернення із позовом, зобов`язальна частина позову, як спосіб відновлення порушеного права, є передчасною.

Враховуючи наведене позовні вимоги товариства підлягають частковому задоволенню ,з викладених вище підстав.

VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, та з системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДРАЙВ ТЕХ КОМ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Щодо питання розподілу судових витрат.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви позивача, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі по 1009,33 гривень з кожного відповідача, окремо.

Відповідно до ст.ст. 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДРАЙВ ТЕХ КОМ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №14104 від 14.07.2023 р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ».

Зобов`язати Державну податкову службу України поновити реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДРАЙВ ТЕХ КОМ» шляхом внесення запису про скасування рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 14.07.2023 р. до Реєстру платників податку на додану вартість.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДРАЙВ ТЕХ КОМ" судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1009,33 гривень.

Стягнути з ДПС України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДРАЙВ ТЕХ КОМ" судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1009,33 гривень.

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДРАЙВ ТЕХ КОМ" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, 10, копрус ЛІТ.Б-3, кім. 7, ).

Відповідач 1: Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (49000, м.Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, ).

Відповідач 2: ДПС України (04053, м.Київ, Львівська пл.8, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 18.11.2024 року.

Суддя В.В. Ільков