Справа № 400/5693/24
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 р. м. ОдесаСправа № 400/5693/24
Перша інстанція: суддя Ярощук В.Г.,

час і місце ухвалення: спрощене провадження,

м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі відповідачі) в якому просив: - визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 227/14-29-24-08/ від 03.05.2024 про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку; - зобов`язати відповідача поновити реєстрацію позивача як платника єдиного податку з 01.04.2024, мотивуючи його тим, що з 15.11.2006 є зареєстрованим як фізична особа-підприємець, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номер запису 004737, і перебуває на обліку як платник податків та зборів у відповідача. Основний вид діяльності: 43.29 (інші будівельно-монтажні роботи (основний)). З 01.01.2016 позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, а саме: є платником єдиного податку третьої групи зі ставкою 5 відсотків до доходу. 11.05.2024 він отримав копії акту про результати перевірки з питання дотримання платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування № 9542/14-29-24-08/ НОМЕР_1 від 03.05.2024 та рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку № 227/14-29-24-08/ від 03.05.2024 у зв`язку з тим, що він здійснював вид діяльності, який не дає права на застосування спрощеної системи оподаткування (водозабір питної води). На його переконання, вказане рішення відповідача є протиправним, оскільки: з початку 2024 року він не використовував свердловину, забір води не здійснював; 17.05.2024 ним подано до сектору у Миколаївській області Держводагенства заяву про анулювання дозволу на спеціальне водокористування; відповідач прийняв рішення про анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку за результатами камеральної, а не документальної перевірки, тобто всупереч вимогам Податкового кодексу України (далі ПК України); оскаржуване рішення відповідач прийняв у той самий день, коли складено акт про результати відповідної перевірки, тим самим порушив статтю 86 ПК України, не надавши позивачу можливості подати заперечення до акта та / або додаткові документи.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 03.05.2024 № 227/14-29-24-08/ про анулювання реєстрації платника єдиного податку. Зобов`язано Головне управління ДПС у Миколаївській області поновити реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку з 01.04.2024. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 422 (Дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Миколаївській області подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що позивачу надано дозвіл на спеціальне водокористування № 158/МЛ/49д-23 (термін дії з 29.08.2023 по 29.08.2026), а тому він відповідно до абзацу п`ятого пункту 291.5 статті 291 ПК України не має права перебувати на спрощеній системі оподаткування, і його реєстрація платником єдиного податку підлягає анулювання шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку; норми ПК України не передбачають встановлення певної форми акту перевірки, рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку та термінів направлення платнику податків; таке рішення надається платнику податків у письмовій формі за підписом керівника контролюючого органу з обов`язковим зазначенням підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець з 15.11.2006, основним видом діяльності якого є інші будівельно-монтажні роботи (43.29), що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.06.2024.

Відповідно до Витягу № 22155 з реєстру платників єдиного податку, сформованого 07.12.2023, позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, а саме: був платником єдиного податку третьої групи зі ставкою 5 відсотків до доходу.

11.04.2024 відповідач надіслав на адресу позивача лист від 10.04.2024 № 11999/6/14-29-24-08-02, в якому повідомив про необхідність йому звернутись до відповідача для надання пояснень стосовно отримання дозволу на спеціальне водокористування (№ 158/МЛ/49д-23 термін дії з 29.08.2023 по 29.08.2026) та з`ясування питання, для яких потреб було зазначено ліміт у розмірі 5,241 тис. куб. м за рік поверхневих вод, а також пояснення стосовно джерел отримання доходу від провадження підприємницької діяльності та надання податкової декларації з рентної плати.

Цей лист було отримано одержувачем 26.04.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (ф. 119) № 890.

За результатами камеральної перевірки відповідач склав Акт від 03.05.2024 № 9542/14-29-24-08/ Про результати перевірки з питання дотримання платником єдиного податку ОСОБА_1 рнокпп НОМЕР_1 вимог перебування на спрощеній системі оподаткування (далі Акт перевірки від 03.05.2024), яким встановлено порушення, за які передбачено анулювання реєстрації платника єдиного податку:

п. 299.11 ст. 299 Кодексу виявлення контролюючим органом порушень платником єдиного податку вимог, встановлених главою 1 розділу XIV Кодексу щодо умов перебування на спрощеній системі оподаткування.

На підставі Акта перевірки від 03.05.2024 відповідач прийняв рішення від 03.05.2024 № 227/14-29-24-08/ НОМЕР_1 про анулювання реєстрації платника податку (далі Рішення від 03.05.2024), відповідно до якого анульовано реєстрацію позивача як платника єдиного податку та з 31.03.2024 його виключено з Реєстру платників єдиного податку.

Акт перевірки від 03.05.2024 і Рішення від 03.05.2024 контролюючий орган надіслав позивачу на його поштову адресу, яку він зазначив у позовній заяві як місце свого проживання. Відповідне поштове відправлення позивач не отримав у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою про причини повернення/досилання від 23.05.2024 до поштового відправлення № 542.

Вважаючи Рішення від 03.05.2024 протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Рішення від 03.05.2024 є протиправним, тому з метою ефективного відновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати відповідача поновити його у реєстрі платників єдиного податку.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке:

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Підпунктом 191.1.7, статті 191 ПК України встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 193 цього Кодексу: реєструють та ведуть облік платників податків, платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, проводять диференціацію платників податків.

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Абзацом другим підпункту 3 пункту 291.4 статті 291 ПК України передбачено, що до третьої групи платників єдиного податку відносяться фізичні особи-підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена, та юридичні особи суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 1167 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Згідно з абзацом першим пункту 299.1 статті 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку (пункт 299.2 статті 299 ПК України).

Відповідно до підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Підпунктом 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України встановлено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності або відбулася зміна організаційно-правової форми.

Згідно з підпунктом 5 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої-третьої групи суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи-підприємці), які здійснюють видобуток, реалізацію корисних копалин, крім реалізації корисних копалин місцевого значення.

Відповідно до статті 6 Кодексу України про надра корисні копалини за своїм значенням поділяються на корисні копалини загальнодержавного і місцевого значення. Віднесення корисних копалин до корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно з Переліком корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1370), до корисних копалин загальнодержавного значення відносяться підземні води (мінеральні, питні, промислові, технічні та теплоенергетичні) і поверхневі води (ропа).

Таким чином, реєстрація платника єдиного податку третьої групи може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадку здійснення такою фізичною особою-підприємцем діяльності з видобутку, реалізації вод, які відносяться до корисних копалин загальнодержавного значення.

Суд встановив, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.06.2024 позивач з 15.11.2006 є фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до Витягу № 22155 з реєстру платників єдиного податку, сформованого 07.12.2023, позивач перебував на спрощеній системі оподаткування, а саме: був платником єдиного податку третьої групи зі ставкою 5 відсотків до доходу.

В Акті перевірки від 03.05.2024 встановлено, що позивач отримав дозвіл на спеціальне водокористування № 158/МЛ/49д-23 з 29.08.2023 по 29.08.2026.

У позовній заяві від 17.06.2024 позивач зазначив, що він отримав дозвіл на водозабір питної води із свердловини.

З вищевикладеного слідує, що позивач, який є платником єдиного податку третьої групи, отримав з 29.08.2023 право на здійснення видобутку підземних вод (питних), які відносяться до корисних копалин загальнодержавного значення. А це свідчить про здійснення ним з 29.08.2023 діяльності, яка відповідно до підпунктом 5 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 ПК України не дає права застосовувати спрощену систему оподаткування.

Відтак відповідач мав право анулювати реєстрацію позивача як платника єдиного податку третьої групи шляхом виключення його з реєстру платників єдиного податку.

Згідно з абзацом першим пункту 299.11 статті 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (підпункт 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України).

Відповідно до абзацу першого пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові; позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пунктом 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Абзацом другим підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України установлено, що тимчасово, до 1 серпня 2023 року, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті зупиняються, крім камеральних перевірок.

Отож відповідач наділений повноваженнями щодо здійснення податкового контролю шляхом проведення камеральних перевірок всієї податкової звітності суцільним порядком, у тому числі, у період дії воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

В Акті перевірки від 03.05.2024 не зазначено вид перевірки, яку проводив відповідач 03.05.2024. Проте, з його змісту слідує, що ця вона проводилась посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника відповідача, без направлення посадових осіб контролюючого органу на її проведення у приміщенні відповідача та без повідомлення про її проведення позивача.

Тобто 03.05.2024 відповідач провів за своїм змістом камеральну перевірку позивача з питань дотримання ним вимог перебування на спрощеній системі оподаткування.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути:

1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків);

2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних;

3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах;

4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні;

5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 393 цього Кодексу;

6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки;

7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 393 цього Кодексу;

8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 441.2 статті 441 цього Кодексу;

9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 442 цього Кодексу;

10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 441.3 статті 441, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу;

11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.

Таким чином, підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України не встановлено, що предметом камеральної перевірки може бути дотримання платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування.

Натомість відповідно до абзацу першого підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відтак прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку третьої групи).

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 805/1396/17-а і від 19.04.2019 у справі № 822/2037/18.

Тобто відповідач, здійснюючи дослідження питання дотримання позивачем вимог перебування на спрощеній системі оподаткування, вийшов за межі предмету камеральної перевірки, у зв`язку з чим прийняте за результатами такої перевірки Рішення від 03.05.2024 є протиправним і підлягає скасуванню.

Крім того, датою виключення позивача з реєстру платника єдиного податку відповідно до оскаржуваного рішення є 31.03.2024 (останній день I кварталу), що не відповідає вимогам абзацу першого пункту 299.11 статті 299 ПК України, оскільки така дата не є першим числом місяця, наступного за кварталом.

Водночас суд відхилив доводи позивача в частині недотримання відповідачем порядку направлення акта перевірки та прийнятого на його підставі оскаржуваного рішення, оскільки поштова кореспонденція з переліченими документами були направлені на адресу позивача, яку він зазначив у позовній заяві як місце свого проживання. Відповідне поштове відправлення позивач не отримав у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою про причини повернення / досилання від 23.05.2024 до поштового відправлення № 542.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відтак Акт перевірки від 03.05.2024 і Рішення від 03.05.2024 вважаються належним чином врученими позивачу.

Щодо позовних вимог в частині поновлення реєстрації позивача як платника єдиного податку третьої групи з 01.04.2024, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Водночас спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 299.1 статті 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно з абзацом першим пункту 299.13 статті 299 ПК України з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, щоденно оприлюднює для безоплатного та вільного доступу на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та власному офіційному веб-сайті такі дані з реєстру платників єдиного податку, у тому числі і дату виключення особи з реєстру платників єдиного податку.

Таким чином, у випадку анулювання реєстрації платником єдиного податку суб`єкт господарювання не може бути платником цього податку із дати вилучення з відповідного реєстру. Анулювання реєстрації платником єдиного податку передбачає собою перехід платника податків на загальну систему оподаткування.

Оскільки платник податку, починаючи з дати анулювання реєстрації платником єдиного податку, та у разі, якщо за рішенням суду скасовано анулювання реєстрації такого платника, до дати прийняття такого рішення втрачає право перебувати на спрощеній системі оподаткування, тому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку з невідворотністю спричиняє виникнення низки негативних (несприятливих), для такого платника, юридичних наслідків.

Однак, ПК України не передбачає можливість звернення платника податків до контролюючого органу із заявою на поновлення його попереднього статусу платника єдиного податку та включення до реєстру за наслідками скасування у судовому порядку як протиправного рішення контролюючого органу про виключення з реєстру платників єдиного податку.

З врахуванням наведених вище обставин, суд дійшов висновку про те, що оскільки Рішення від 03.05.2024 є протиправним, тому з метою ефективного відновлення порушеного права позивача необхідно зобов`язати відповідача поновити його у реєстрі платників єдиного податку.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 17.06.2024 підтверджується понесення позивачем судових витрат у розмірі 2 422, 40 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову. Тому ця сума підлягає відшкодуванню шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області., - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року по справі № 400/5693/24, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді С.Д. Домусчі О.І. Шляхтицький