Справа № 420/17164/24
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/17164/24

Перша інстанція: суддя Аракелян М.М.,

повний текст судового рішення

складено 08.08.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

Розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року у справі за позовом Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

31 травня 2024 року Авангардівська селищна рада Одеського району Одеської області звернулась до суду із адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального територіального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Косюти Василя Ігоровича у виконавчому провадженні №74877350, яка полягає у невжитті всупереч Закону України «Про виконавче провадження» заходів із закінчення виконавчого провадження та у невинесенні постанови про закриття виконавчого провадження № 74877350;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального територіального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) закінчити виконавче провадження ВП №74877350 у зв`язку із виконанням в добровільному порядку Авангардівською селищною радою Одеського району Одеської області рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 р. у справі №420/23544/21 до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №74877350, шляхом повторного розгляду Авангардівською селищною радою клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на пленарному засіданні сесії ради 01.02.2024 р. та прийняття рішення № 2615-VIII, прийнявши відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження із урахуванням норм частини 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» щодо не стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні;

- стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального територіального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) судові витрати на користь Авангардівської селищної ради.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 29.04.2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального територіального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) відкрито виконавче провадження ВП № 74877350. за виконавчим листом №420/23544/21 від 04.04.2024 р., виданого на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/23544/21 від 02.08.2023 р. із урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2023 р.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/23544/21 від 02.08.2023 р. із урахуванням постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2023 р., прийнятим у справі за позовом гр-на ОСОБА_1 до Авангардівської селищної ради, зобов`язано Авангардівську селищну раду Одеського (Овідіопольського) району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: масив «Сонячний» ділянка № НОМЕР_1 на території Прилиманської сільської ради Одеського (Овідіопольського) району та прийняти рішення з урахуванням земельного законодавства та висновків суду.

Авангардівською селищною радою на пленарному засіданні сесії селищної ради 01.02.2024 р., яке було першим після отримання селищною радою копії постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2023 р у справі №420/23544/21, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 р. у справі №420/23544/21 виконано - повторно розглянуто клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: масив «Сонячний», ділянка № НОМЕР_1 на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району (за межами населеного пункту), та прийняття за результатом розгляду рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду.

За результатом розгляду Авангардівською селищною радою прийняте рішення № 2615-VIII від 01.02.2024 р. «Про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», копію якого направлено ОСОБА_1 листом від 05.02.2024 р. №01-77.

Таким чином, станом на дату винесення постанов 29.04.2024 р. у виконавчому провадженні ВП №74877350 про зобов`язання Авангардівської селищної ради із виконання рішення у справі №420/23544/21 є вже виконаними в добровільному порядку. Не винесення старшим державним виконавцем Косютою В.І. постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 74877350 за наявності підстав, передбачених статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження», в строки, визначені Законом, є протиправною бездіяльністю державного виконавця.

Представник третьої особи, ОСОБА_1 , просив відмовити у задоволенні позовних вимог та, зокрема, зазначив, що Авангардівська селищна рада повторно розглянула клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: масив «Сонячний», ділянка № НОМЕР_1 на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району (за межами населеного пункту), але прийняла рішення про відмову в задоволенні клопотання, в той час, коли таке ж перше рішення цього ж органу місцевого самоврядування рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 року у справі № 420/23544/21 було визнано протиправним та скасовано.

Це означає, що позивачем було повторно прийнято завідомо протиправне рішення без урахування земельного законодавства та висновків суду. Позовна заява від 30.05.2024 р. Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною з точки розумності є апаратним махлюванням, що свідчить про лицемірство, ханжество та зовнішню благочестивість. До теперішнього часу виконавчий лист № 420/23544/21 Одеського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 року не виконаний в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року у задоволенні адміністративного позову Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Авангардівська селищна рада Одеського району Одеської області подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апелянт не погоджується з вказаним рішенням суду та вважає його таким, що не повною мірою відповідає вимогам закону, так як ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 року у справі №420/23544/21 адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано рішення Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області від 22.09.2021 № 822-VIII від 12.08.2021 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою».

Зобов`язано Авангардівську селищну раду Одеського (Овідіопольського) району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: масив «Сонячний», ділянка № НОМЕР_1 на території Прилиманської сільської ради Одеського (Овідіопольського) району Одеської області (за межами населеного пункту) та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908грн та 4000грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2023 року апеляційну скаргу Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області - задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року змінено, виключено мотиви, з яких виходив суд першої інстанції, та визначено мотиви за цією постановою, які викладені у рішенні суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року залишено без змін.

Авангардівською селищною радою Одеської області на пленарному засіданні сесії селищної ради 01.02.2024 року на виконання вищезазначених судових рішень повторно розглянуто клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: масив «Сонячний», ділянка № НОМЕР_1 на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району (за межами населеного пункту), та прийняття за результатом розгляду рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду.

За результатом розгляду Авангардівською селищною радою Одеської області прийняте рішення №2615-VIII від 01.02.2024 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», яким рада, зокрема, вирішила (а.с.26-27):

1. Відмовити в задоволенні клопотання гр. ОСОБА_1 (вхідний реєстраційний №01-735 від 05.08.2021 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: масив «Сонячний», ділянка № НОМЕР_1 на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району (за межами населеного пункту) на підставі підпункту 5 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, в редакції Закону України від 19.10.2022 року №2698-ІХ.

2. Запропонувати гр. ОСОБА_1 звернутися до Авангардівської селищної ради Одеської області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: масив «Сонячний», ділянка № НОМЕР_1 на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району (за межами населеного пункту), після припинення або скасування дії воєнного стану в Україні.

3. Авангардівській селищній раді Одеської області у разі повторного звернення гр. ОСОБА_1 відповідно до п.2 цього рішення, розглянути клопотання гр. ОСОБА_1 з урахуванням висновків (мотивів) судів у справі №420/23544/21 та приписів ч.5 ст.46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

04.04.2024 року Одеським окружним адміністративним судом видано два виконавчих листа у справі.

06.03.2024 року позивач надіслав відповідачу лист, у якому зазначив, що ним отримано повідомлення про звернення ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про видачу виконавчого документа у справі №420/23544/21. У листі зазначено, що рішення судів у справі №420/23544/21 виконане Авангардівською селищною радою у добровільному порядку, заява ОСОБА_1 повторно розглянута та за результатами її розгляду прийняте рішення №№ 2615-VIII від 01.02.2024 р. «Про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», копію якого направлено ОСОБА_1 листом від 05.02.2024 р. № 01-77 (а.с.30-31)

29.04.2024 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відкрито виконавче провадження №74877350 з виконання виконавчого листа №420/23544/21 про зобов`язання Авангардівської селищної ради Одеського (Овідіопольського) району Одеської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: масив «Сонячний», ділянка № НОМЕР_1 на території Прилиманської сільської ради Одеського (Овідіопольського) району Одеської області (за межами населеного пункту) та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду (а.с.14-15); вказано боржнику про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

16.05.2024 року Авангардівська селищна рада подала Відділу заяву про закінчення виконавчого провадження в порядку п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із виконанням Радою рішення суду у справі 420/23544/21 (а.с.36-38), яка не була задоволена.

Позивач зазначає, що станом на 30.05.2024 року виконавче провадження протиправно не закінчено відповідачем, що і зумовило звернення Авангардівської сільської ради до суду з позовом у даній справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова у справі №420/23544/21 фактично не виконана відповідачем відповідно до її резолютивної частини, отже підстави для закінчення виконавчого провадження за заявою ради згідно п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» були відсутні.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII(далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIIIвиконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІвиконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно пункту 1 частини першої статі 3Закону №1404-19,примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 5 Закону №1404-19 визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Положеннями статті 18 Закону №1404-19 визначено, щовиконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до п.9 ч.1ст.39 Закону №1404-VIIIвиконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Частиною 2 цієї статті встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно з ч. 1, 2ст. 40 Закону №1404-VIIIу разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/23544/21, із врахуванням змін, внесених до його мотивувальної частини П`ятим апеляційним адміністративним судом, Авангардівську селищну раду зобов`язано - повторно розглянути клопотання про затвердження проекту землеустрою та прийняти рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду.

01.02.2024 року на виконання вищезазначеного судового рішення Авангардівською селищною радою Одеської області на пленарному засіданні сесії селищної ради повторно розглянуто клопотання ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: масив «Сонячний», ділянка № НОМЕР_1 на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району (за межами населеного пункту), та прийняття за результатом розгляду рішення з урахуванням вимог земельного законодавства та висновків суду.

За результатом розгляду Авангардівською селищною радою Одеської області прийняте рішення №2615-VIII від 01.02.2024 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», яким рада, зокрема, вирішила (а.с.26-27):

1. Відмовити в задоволенні клопотання гр. ОСОБА_1 (вхідний реєстраційний №01-735 від 05.08.2021 року) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: масив «Сонячний», ділянка № НОМЕР_1 на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району (за межами населеного пункту) на підставі підпункту 5 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, в редакції Закону України від 19.10.2022 року №2698-ІХ.

2. Запропонувати гр. ОСОБА_1 звернутися до Авангардівської селищної ради Одеської області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: масив «Сонячний», ділянка № НОМЕР_1 на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району (за межами населеного пункту), після припинення або скасування дії воєнного стану в Україні.

3. Авангардівській селищній раді Одеської області у разі повторного звернення гр. ОСОБА_1 відповідно до п.2 цього рішення, розглянути клопотання гр. ОСОБА_1 з урахуванням висновків (мотивів) судів у справі №420/23544/21 та приписів ч.5 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Статтею 39 Закону №1404-VIII передбачені підстави закінчення виконавчого провадження, зокрема відповідно до п.9 ч.1 провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа визначені ст. 40 Закону № 1404-VIII.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що приймаючи рішення по даній справі, суд першої інстанції посилався на те, що при прийнятті рішення №2615-VIII Рада взагалі не відобразила та не дослідила мотиви, викладені у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.12.2023 року, не встановлювала те, на необхідність чого звернув увагу апеляційний суд у своїй постанові в контексті висновку про необґрунтованість рішення Ради №822- VIII від 12.08.2021 року.

З цих мотивів суд першої інстанції прийшов до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки постанова у справі №420/23544/21 фактично не виконана відповідачем відповідно до її резолютивної частини.

Проте, колегія суддів не погоджується з такою позицією та зазначає, що розглядаючи адміністративний позов про протиправність бездіяльності старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального територіального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Косюти Василя Ігоровича у виконавчому провадженні №74877350, яка полягає у невжитті всупереч Закону України «Про виконавче провадження» заходів із закінчення виконавчого провадження та у невинесенні постанови про закриття виконавчого провадження №74877350, суд має враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Частиною третьою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що виконавці у виконавчих провадженнях щодо вчинення боржником певних дій не наділені повноваженнями (правом) надавати оцінку ступеню врахування боржником під час вчинення дій на виконання рішення суду мотивів, якими керувався суд, ухвалюючи рішення.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, посилання третьої особи про те, що позивач має виконати рішення суду у справі № 420/23544/21 лише шляхом затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину України ОСОБА_1 для ведення садівництва за адресою: масив «Сонячний», ділянка № НОМЕР_1 на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району (за межами населеного пункту) на підставі підпункту 5 пункту 27 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, в редакції Закону України від 19.10.2022 року №2698-ІХ, оскільки така вимога не зазначена у рішенні та про необхідність/обов`язковість цього не йдеться у й судовому рішенні.

Державний виконавець не може визначати на власний розсуд порядок виконання судового рішення, який не встановлений/не визначений судом.

Отже, виходячи з вимог частини 2 статті 39 та статті 40 Закону №1404-VIII, не пізніше 16.05.2024 року (в день, коли відповідачу стало відомо про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом) відповідач мав винести постанову про закінчення виконавчого провадження, зняти накладені у виконавчому провадженні арешти та інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також провести інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по цій справі, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

В силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 139 КАС України,при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відшкодуванню підлягають судові витрати лише у випадку, коли задоволено позов особи, яка не є суб`єктом владних повноважень або судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те,що позивачем є суб`єкт владних повноважень і відсутність його витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експерти,підстави для відшкодування судового збору, - відсутні.

Керуючись ст.ст.308; 311; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року скасувати.

Ухвалити у справі №420/17164/24 нову постанову, якою задовольнити позов Авангардівської селищної ради Одеського району Одеської області.

Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального територіального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Косюти Василя Ігоровича у виконавчому провадженні №74877350, яка полягає у невжитті всупереч Закону України «Про виконавче провадження» заходів із закінчення виконавчого провадження та у невинесенні постанови про закриття виконавчого провадження №74877350.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального територіального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) закінчити виконавче провадження ВП №74877350 у зв`язку із виконанням в добровільному порядку Авангардівською селищною радою Одеського району Одеської області рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 р. у справі №420/23544/21 до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №74877350, прийнявши відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження із урахуванням норм частини 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» щодо не стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді К.В. Кравченко Н.В. Вербицька