Справа № 160/25457/24
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить:
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування до стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 , що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою навчання в юридичному вузі з 01 вересня 1972 року по 11 квітня 1976 року включно, що становить 1 рік 9 місяців 21 день, а також календарний період проходження строкової військової служби в армії з 22 травня 1969 року по 29 червня 1971 року, що становить 2 роки 1 місяць 8 днів.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 , що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою навчання в юридичному вузі з 01 вересня 1972 року по 11 квітня 1976 року включно, що становить 1 рік 9 місяців 21 день, а також календарний період проходження строкової військової служби в армії з 22 травня 1969 року по 29 червня 1971 року, що становить 2 роки 1 місяць 8 днів.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці ОСОБА_1 , з урахуванням 98 відсотків сум суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначених на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 05.08.2024 №Б-с 1063, починаючи з 01 січня 2021 року; на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 05.08.2024 №Б-с 1064, починаючи з 01 січня 2022 року; на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 05.08.2024 №Б-с 1065, починаючи з 01 січня 2023 року; на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 05.08.2024 №Б-с 1066, починаючи з 01 січня 2024 року, та здійснити виплату перерахованого щомісячного довічного утримання судді у відставці ОСОБА_1 , з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.09.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
04.10.2024р. представником Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідача заперечив проти позову та зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує щомісячне грошове утримання суддям у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).
ОСОБА_1 звернувся із заявою № 1378 від 15.08.2024 про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці.
Статтею 135 Закону № 1402-VIII передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді встановлюється в залежності від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року. Починаючи з січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102,00 грн. Станом на 01.01.2024 розмір базового посадового окладу судді становить 2102 грн. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні. тобто на рівні січня 2020 року.
Отже, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді не змінено. Оскільки базовий розмір посадового окладу судді залежить від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то з 2021 року перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді не проводиться .
11.10.2024р. від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не було подано до Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області списки одержувачів щомісячного довічного грошового утримання за формою згідно з додатком 5 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №7-2, на підставі яких мають бути видані довідки про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди, що враховується для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, для кожного судді, зазначеного в списку.
Крім того, законодавством визначено прожитковий мінімум працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в окремому розмірі, який не співпадає з прожитковим мінімумом працездатних осіб.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі №160/9317/24 задоволено позов позивача до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо відмови у видачі позивачу та надісланні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2021 року, на 01.01.2022 року, на 01.01.2023 року та на 01.01.2024 року у відповідності до вимог частини другої статті 130 Конституції України та статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", обчисливши розмір суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці: з 01.01.2021 року виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 гривень; з 01.01.2022 року виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 гривня, з 01.01.2023 року виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 гривні, та з 01.01.2024 року виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень; та з урахуванням доплати за перебування на адміністративній посаді голови суду.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області направити ОСОБА_1 та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , з урахуванням доплати за перебування на адміністративній посаді голови суду, станом: на 01.01.2021 року виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2021 рік" , з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 гривень; на 01.01.2022 року виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік", з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 гривня; на 01.01.2023 року виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік", з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 гривні; на 01.01.2024 року виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та абзацу 4 статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2024 рік», з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень.

Рішення набрало законної сили 24.07.2024.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі №160/9317/24 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області 09 08.2024 направило на адресу позивача та на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області такі довідки:

- Довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 05.08.2024 №Б-с 1063 станом на 01.01.2021, обчислену з урахуванням доплати за перебування на адміністративній посаді голови суду та виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 гривень;

- Довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 05.08.2024 №Б-с 1064 станом на 01.01.2022, обчислену з урахуванням доплати за перебування на адміністративній посаді голови суду та виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 гривня;

- Довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 05.08.2024 №Б-с 1065 станом на 01.01.2023, обчислену з урахуванням доплати за перебування на адміністративній посаді голови суду та виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 гривні;

- Довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 05.08.2024 №Б-с 1066 станом на 01.01.2024, обчислену з урахуванням доплати за перебування на адміністративній посаді голови суду та виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень.

15.08.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок, до якої, долучив вищезазначені довідки, видані на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі №160/9317/24.

23.08.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надіслало на адресу позивача повідомлення №0400-010225-8/173312, до якого долучено «Рішення про відмову у перерахунку пенсії», прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 22.08.2024, о/р 47, відповідно до якого позивачу відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з посиланням на те, що у 2024 році відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовуються для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2024 року в розмірі 2102 гривні, тобто на рівні січня 2020 року. Зазначено про те, що так як базовий розмір посадового окладу судді залежить від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то з 2021 року перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді не проводиться.

Позивач вважає таке рішення протиправним та свавільним, таким, що порушує Конституцію та закони України, гарантії суддівської незалежності, та суперечить принципу верховенства права, що стало підставою для звернення до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до частини 3, 4 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон № 1402-VIII) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно із частиною 1 статті 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 статті 135 Закону № 1402-VIII визначено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Частина 1 статті 20 Закону № 1402-VIII передбачає, що адміністративними посадами в суді є посади голови суду та заступника (заступників) голови суду.

Відповідно до частини 3 статті 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років 80 відсотків посадового окладу. (частин 5 вказаної норми) Закон № 1402-VIII імперативно закріплює, що суддівська винагорода регулюється лише цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 135 Закону № 1402-VIII).

Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено, що у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2270 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2481 гривня.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб 2684 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб 3028 гривень.

Наголошую, що Верховний Суд вже висловлював свою правову позицію щодо регулювання подібних правовідносин.

Так, Верховний Суд сформував відповідний правовий висновок у постановах від 10.11.2021 у справі № 400/2031/21, від 30.11.2021 у справі № 360/503/21, від 22.06.2023 у справі № 400/4904/21, від 24.07.2023 у справі № 280/9563/21, від 02.08.2023 у справі № 560/5597/22, від 21.03.2024 у справі № 620/4971/23 тощо, щодо неправомірності нарахування і виплати суддівської винагороди, обчисленої з урахуванням розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 грн.

Так, Верховний Суд вказав, що визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України «Про прожитковий мінімум», відповідно до статті 1 якого прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

У змісті наведеної норми Закону України «Про прожитковий мінімум» закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум.

Статтею 4 Закону України «Про прожитковий мінімум» встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Верховний Суд також зазначив, що Законом України «Про прожитковий мінімум» невизначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді». Вказаним законом судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

При цьому, зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірний період, а також в Закон України «Про прожитковий мінімум» щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди, немає.

Згідно із позицією Верховного Суду у цій категорії спорів, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не можеобчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативноправовий акт, що містить відповідну норму права.

Однак, відповідачами вказана норма Закону № 1402-VIII проігнорована.

Крім того, право на отримання позивачем довідок про розмір суддівської винагороди для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі зміною розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2021, з 01.01.2022, з 01.01.2023 та з 01.01.2024 встановлено рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі №160/9317/24, яке набрало законної сили, і у якому Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області мало статус третьої особи.

Враховуючи наведене, у зв`язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня календарного року, та відповідною зміною розміру суддівської винагороди судді на відповідній посаді, призначене позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці підлягає перерахунку на підставі довідок, виданих уповноваженим органом.

Відтак, мотиви, покладені в основу оскаржуваного рішення, є безпідставними та акими що не заслуговують на увагу.

Крім того, суд звертає увагу, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 у справі №160/9317/24 крім іншого, визнано право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з суддівської винагороди, визначеної з урахуванням доплати за перебування на адміністративній посаді.

Водночас, спірне рішення не містить жодних мотивів щодо відмови позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з цих підстав.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що конституційний принцип незалежності суддів забезпечує важливу роль судової влади в механізмі захисту прав і свобод людини і громадянина та є запорукою реалізації права на судовий захист, передбаченого частиною 1 статті 55 Основного Закону України; положення Конституції України стосовно незалежності суддів, яка є невід`ємним елементом статусу суддів та їх професійної діяльності, пов`язані з принципом поділу державної влади та обумовлені необхідністю забезпечувати основи конституційного ладу й права людини, гарантувати самостійність і незалежність судової влади; гарантії незалежності суддів як необхідні умови здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом встановлені у базових законах з питань судоустрою, судочинства, статусу суддів, мають конституційний зміст і разом з визначеними Основним Законом України складають єдину систему гарантій незалежності суддів та повинні бути реально забезпечені; конституційний статус судді дає підстави ставити до судді високі вимоги і зберігати довіру до його компетентності та неупередженості, передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя.

У рішенні від 8 червня 2016 року у справі № 4рп/2016 Конституційний Суд України наголошував, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

У цьому ж рішенні Конституційний Суд України вказував, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Отже, виплата судді у відставці довічного грошового утримання нерозривно пов`язана з конституційно визначеним статусом професійного судді, та не є видом пенсії у розумінні законодавства.

Відтак, той факт, що за результатами розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області прийнято «Рішення про відмову у перерахунку пенсії» свідчить про те, що таке рішення приймалось без урахування всіх обставин, необхідних для прийняття такого рішення, та недобросовісно, оскільки позивач не звертався з питання перерахунку пенсії, а просив здійснити перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивач маю статус судді у відставці, у нього є безумовне право на гарантії, передбачені Законом № 1402-VIII для судді місцевого суду, зокрема на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (частина четверта статті 142 Закону № 1402-VIII), відповідно до базового розміру посадового окладу судді місцевого суду з доплатами, визначеними статтею. 135 Закону №1402-VIII.

Крім того, як встановлено судом, з отриманих сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виплата здійснюється позивачу відповідачем 2 в розмірі 90 відсотків відповідних сум суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Так, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області при обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до стажу роботи та посаді судді враховує лише період роботи на посаді судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з 12.04.1976 по 31.08.2016, що становить 40 років 4 місяці 20 днів, або повних 40 років, що вбачається з розпоряджень про призначення/перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці в моїй пенсійній справі.

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

З урахуванням даної норми, відповідач 2 обчислює до виплати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, за 20 років роботи, та по 2 % за кожний подальший повний рік роботи 20 х 2 = 40%, що сукупно становить 90 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Водночас, відповідно до абзацу четвертого пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

До набрання чинності Законом №1402-VIII питання обчислення стажу роботи судді було врегульоване Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI (далі - Закон №2453-VI).

За правилами частини першої статті 120 Закону №2453-VI суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно із вимогами статті 135 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI (в редакції чинній до 28 березня 2015 року), судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон №2862-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті було передбачено, що до стажу роботи , що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Крім того, відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захист у суддів», виданим 10 липня 1995 року за № 584/95 відповідно до статті 25 Конституційного Договору між Верховною Радою України та Президентом України «Про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України», передбачено зарахування до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та періоду проходження строкової військової служби.

Оскільки позивач призначений на посаду судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області 12.04.1976, він має право на визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до вищевикладених норм, тобто, з урахуванням половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та календарного періоду проходження строкової військової служби.

Матеріалами справи підтверджено, позивач проходив строкову військову службу у лавах армії у період з 22.05.1969 по 29.06.1971, що підтверджується записами в моїй трудовій книжці (запис №3, аркуш 8) та у військовому квитку НОМЕР_1 , та становить 2 роки 1 місяць 8 днів.

Крім того, відповідно до записів в трудові й книжці (записи №№ 8-9, аркуш 18) та диплому НОМЕР_2 позивач проходив навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі «Харківський юридичний інститут» у період з 01.09.1972 по 01.07.1976 (у зв`язку з обранням на посаду судді народного суду Магдалинівського району Дніпропетровської області з 12.04.1976, вказаний період підлягає зарахуванню до 11.04.1976 включно, що становить 3 роки 7 місяців 11 днів), тобто половина вказаного періоду становить 1 рік 9 місяців 21 день).

Тривалість вищезазначених періодів навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та проходження строкової військової служби не є спірною та визнана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оскільки зарахована ним до загального страхового стажу позивача саме у такому розмірі.

Таким чином, стаж роботи позивача на посаді судді, з урахуванням періоду половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі та календарного періоду проходження строкової військової служби, та який підлягає врахуванню при визначенні належного мені до виплаті відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, сукупно становить 44 роки 3 місяці 19 днів (40 років 4 місяці 20 днів на посаді судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області + 2 роки 1 місяць 8 днів календарного періоду проходження строкової військової служби + 1 рік 9 місяців 21 день половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі), або 44 повних роки.

Отже, з урахуванням положень частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII, позивач має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 98% сум суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді (у розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, за 20 років роботи, та по 2 % за кожний подальший повний рік роботи: 24 х 2 = 48%, що сукупно становить 98 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді).

Таким чином, для повного та всебічного захисту порушеного права позивача , наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою навчання в юридичному вузі з 01.09.1972 по 11.04.1976 включно, що становить 1 рік 9 місяців 21 день, а також календарний період проходження строкової військової служби в армії з 22.05.1969 по 29.06.1971, що становить 2 роки 1 місяць 8 днів.

За правилами частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів понесені судові витрати у розмірі 1937,92 грн.

Керуючись ст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84121, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, код ЄДОРЛУ 13486010), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Днпіро, вул. Н. Перемоги, 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати «Рішення про відмову у перерахунку пенсії» від 22.08.2024, о/р 47, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо неврахування до стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 , що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою навчання в юридичному вузі з 01 вересня 1972 року по 11 квітня 1976 року включно, що становить 1 рік 9 місяців 21 день, а також календарний період проходження строкової військової служби в армії з 22 травня 1969 року по 29 червня 1971 року, що становить 2 роки 1 місяць 8 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи на посаді судді ОСОБА_1 , що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою навчання в юридичному вузі з 01 вересня 1972 року по 11 квітня 1976 року включно, що становить 1 рік 9 місяців 21 день, а також календарний період проходження строкової військової служби в армії з 22 травня 1969 року по 29 червня 1971 року, що становить 2 роки 1 місяць 8 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці ОСОБА_1 , з урахуванням 98 відсотків сум суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначених на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 05.08.2024 №Б-с 1063, починаючи з 01 січня 2021 року; на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 05.08.2024 №Б-с 1064, починаючи з 01 січня 2022 року; на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 05.08.2024 №Б-с 1065, починаючи з 01 січня 2023 року; на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 від 05.08.2024 №Б-с 1066, починаючи з 01 січня 2024 року, та здійснити виплату перерахованого щомісячного довічного утримання судді у відставці ОСОБА_1 , з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 968,96 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетрвоській області документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін