Справа № 160/20745/24
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
31.07.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі-відповідач), в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 03.02.2023 року по 07.02.2023, 15.05.2023 року по 05.06.2023, 24.07.2023 року по 07.08.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 03.02.2023 року по 07.02.2023, 15.05.2023 року по 05.06.2023, 24.07.2023 року по 07.08.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до довідки про обставини травми №6734 від 18.04.2023 року солдат ОСОБА_1 02.02.2023 року отримав осколкове поранення нижньої правої та лівої кінцівки, лівого ліктьового суглобу, у зв`язку із захистом Батьківщини. У зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні в періоди з 03.02.2023 року по 07.02.2023, 15.05.2023 року по 05.06.2023, 24.07.2023 року по 07.08.2023 року. Позивач вважає, що має право на виплату щомісячної доплати у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн, передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022. Адвокат позивача звертався до Військової частини НОМЕР_1 з заявою, в якій просив нарахувати та виплатити позивачу в повному розмірі за періоди з 03.02.2023 року по 07.02.2023, 15.05.2023 року по 05.06.2023, 24.07.2023 року по 07.08.2023 року щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн, передбачену Постановою КМУ №168 від 28.02.2022, з урахуванням фактично виплачених сум. Відповідач відмовив у такій виплаті, тому позивач і звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.
Позовну заяву від імені позивача підписано представником позивача адвокатом Мандрик Владиславом Володимировичем (ордер серії ВН №1392087 від 29.07.2024 року, свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю серії ОД №004824 від 15.07.2022 року).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідач у строки, встановлені ухвалою суду від 09.09.2024, відзиву на позов не надав.
У відповідності до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст. 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
ОСОБА_1 , з 01.03.2022 по 10.11.2023 року проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується відповідними записами у військовому квитку серії НОМЕР_2 від 01.03.2022 року.
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 18.04.2023 року №6734 зазначено наступне:
« 02.02.2023 року о 12:30 в м.Бахмут Донецької області внаслідок обстрілу противником позицій 3 механізованого батальйону солдат ОСОБА_1 отримав поранення. Евакуйований силами медичного пункт у 3 механізованого батальйону до стабілізаційного пункту медичної роти військової частини НОМЕР_1 розташований в АДРЕСА_1 . В подальшому переведений на наступний етап евакуації до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Військовослужбовець перебував у засобам індивідуального захисту.
Травмування/поранення отримане військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.»
Поранення також підтверджено довідкою форми-100 (ПМК) від 02.02.2023 року, що підтверджується матеріалами справи.
Адвокат позивача звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з заявою від 17.06.2024 року, в якій, з-поміж іншого, просив нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі за періоди з 03.02.2023 року по 07.02.2023, 15.05.2023 року по 05.06.2023, 24.07.2023 року по 07.08.2023 року щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн, передбачену Постановою КМУ №168 від 28.02.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.
Отже, Військовою частиною НОМЕР_1 було відмовлено позивачу у виплаті додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 №168, у збільшеному розмірі.
Позивач уважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та не виплати йому додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за період з 03.02.2023 року по 07.02.2023, 15.05.2023 року по 05.06.2023, 24.07.2023 року по 07.08.2023 року, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи в районах у період здійснення зазначених заходів, тому і звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.
Згідно з ч. 1 ст.2 Закону №2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Видами військової служби, згідно з ч. 6 ст.2 Закону №2232-XII, є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Згідно з п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
Відповідно до Інструкції «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 № 558, грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і дотепер.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
З метою виконання вимог Постанови № 168 та врегулювання правовідносин щодо виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України передбаченого цією постановою грошового забезпечення, Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 31.03.2022 № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі - Наказ № 164).
У пункті 2 Наказу № 164-АГ зазначено, що під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:
бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;
бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;
бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
виконання польотів, пов`язаних з евакуацією військовослужбовців,. Цивільного населення, озброєння та інших матеріальних засобів з районів бойових дій;
виконання бойових завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).
Відповідно до п.3 Наказу № 164-АГ склад органів та підрозділів Держприкордонслужби, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначати наказом Голови Державної прикордонної служби України у відповідності до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.
Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходів здійснювати на підставі одного з таких документів:
бойового наказу (бойового розпорядження);
журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);
рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих aбo оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях у виконанні бойових (спеціальних) завдань із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (додаток 1).
Відповідно до п.4 Наказу № 164-АГ начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці з інших органів та підрозділів щомісячно до 5 числа поточного місяця повідомляти органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць (додаток 2).
Виплату військовослужбовцям зазначеної у пункті 1 винагороди здійснювати на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби. В наказі про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень на місяць, обов`язково зазначати підстави для його видання (п.5 Наказу №164-АГ).
Отже, щомісячна додаткова винагорода (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірі 100000 грн, встановлена Постановою №168, виплачується військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах).
Як установив суд, ОСОБА_1 , з 01.03.2022 по 10.11.2023 року проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується відповідними записами у військовому квитку серії НОМЕР_2 від 01.03.2022 року.
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 18.04.2023 року №6734 зазначено наступне:
« 02.02.2023 року о 12:30 в м.Бахмут Донецької області внаслідок обстрілу противником позицій 3 механізованого батальйону солдат ОСОБА_1 отримав поранення. Евакуйований силами медичного пункту 3 механізованого батальйону до стабілізаційного пункту медичної роти військової частини НОМЕР_1 розташований в АДРЕСА_1 . В подальшому переведений на наступний етап евакуації до 65 військово-медичного шпиталю м.Дружківка Донецької області.
Військовослужбовець перебував у засобах індивідуального захисту.
Травмування/поранення отримане військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.»
Поранення також підтверджено довідкою форми-100 (ПМК) від 02.02.2023 року, що підтверджується матеріалами справи.
З наявних в матеріалах справи доказах вбачається, що внаслідок поранення позивач перебував на стаціонарному лікуванні, а саме:
- з 03.02.2023 по 07.02.2023 згідно з випискою з медичної картки стаціонарного хворого №1124 в КНП «МБКЛМД Руднєва» ДМР Дніпро, заключний діагноз: МВТ, ВОСП лівого предпліччя з осколковим пораненням голівки променевої кістки. Дектами м`яких тканин лівого предпліччя. Осколкове поранення обох стегон в н/3;
- з 15.05.2023 по 05.06.2023 згідно з випискою з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №1954 в Дніпровській клінічній лікарні на залізничному транспорті, діагноз: наслідки МВТ (09.03.2023): консолідований перелом в/3 лівої променевої кістки із задовільним стоянням, стороннє тіло м/тк н/3 правого стегна з тендинітом напівсухожилкового м`язу (Т92.2, Т93.0), супровідний діагноз: застарілий розрив внутрішнього меніску правого колінного суглобу (М23.22), двобічний гонартроз 2 ст. (М17), гіпертронічна хвороба 1 ст.;
- з 24.07.2023 по 07.08.2023 згідно з випискою з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №3036 в Дніпровській клінічній лікарні на залізничному транспорті, діагноз: післятравматичний артроз правого колінного суглобу, стан після артроскопічної меніскектомії (26.05.2023). Наслідки МВТ (09.03.2023): консолідований перелом в/3 лівої променевої кістки із задовільним стоянням, стороннє тіло м/тк н/3 правого стегна з тендинітом напівсухожилкового м`язу.
Адвокат позивача звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з заявою від 17.06.2024 року, в якій, з-поміж іншого, просив нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному розмірі за періоди з 03.02.2023 року по 07.02.2023, 15.05.2023 року по 05.06.2023, 24.07.2023 року по 07.08.2023 року щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн, передбачену Постановою КМУ №168 від 28.02.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.
Отже, як видно з відповіді відповідача Військовою частиною НОМЕР_1 було відмовлено позивачу у виплаті додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 №168, у збільшеному розмірі.
При цьому, відповідачем не було здійснено нарахування та виплата додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за період з 15.05.2023 року по 05.06.2023, з 24.07.2023 року по 07.08.2023 року, що є порушенням права позивача.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині спірного періоду з 15.05.2023 року по 05.06.2023, 24.07.2023 року по 07.08.2023 року, задовольнити.
Разом з тим, позовні вимоги в частині спірного періоду з 03.02.2023 по 07.02.2023 задоволенню не підлягають, з огляду на докази надані відповідачем.
Таким чином, позивачу безпідставно не виплачена винагорода за період з 15.05.2023 року по 05.06.2023, 24.07.2023 року по 07.08.2023 року.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві додаткової винагороди, відповідно до п.1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 грн за період з 15.05.2023 року по 05.06.2023, 24.07.2023 року по 07.08.2023 року, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи в районах у період здійснення зазначених заходів, та зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату зазначеної додаткової винагороди, з урахуванням виплачених сум.
При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина викладена дещо в іншому формулюванні, ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливає на зміст останніх та обсяг їх задоволення.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд зазначає, що позовні вимоги у цій справі підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до п.1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 грн за період з 15.05.2023 по 05.06.2023, з 24.07.2023 по 07.08.2023, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи в районах у період здійснення зазначених заходів.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 грн за період з 15.05.2023 по 05.06.2023, з 24.07.2023 по 07.08.2023, пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи в районах у період здійснення зазначених заходів, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна