Справа № 200/6659/24
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року Справа№200/6659/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (юридична адреса: 14005, м. Чернігів, вул. Пятницька, 83а, ) про визнання протиправним та зобов`язання зарахувати стаж, призначити пенсію,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області. Просила суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 74 від 16.08.2024 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.08.2024 року, яким відмолено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 згідно трудової книжки НОМЕР_2 : до пільгового стажу період навчання в ПТУ № 47 м. Краматорська з 01.09.1987 року по 25.06.1990 року, період роботи стропальником зайнятим в обрубних відділеннях з 27.10.1999 року по 29.12.1999 року; до пільгового стажу та загального стажу періоди роботи в ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» машиністом крану з 22.07.2021 року по 30.04.2022 року, з 01.12.2023 року по дату звернення із заявою про призначення пенсії 08.08.2024 року; 3) призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з дати звернення із заявою про призначення пенсії, з 08.08.2024 року на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 16.08.2024 року № 74 їй було відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з недосягненням віку 55 років.

ОСОБА_1 вважає вказане вище рішення відповідача протиправним, у зв`язку із чим звернулась із даним позовом до суду.

11 жовтня 2024 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, був повідомлений про розгляд справи судом засобами електронної пошти, свої правом не скористався та не надав суду відзив на позовну заяву.

У відповідності до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_3 .

08 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII, у зв`язку із досягнення 50-річного віку.

Відповідно до принципу екстериторіальності вказана заява позивача була направлена на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 16.08.2024 року року № 74 було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пенсійного віку (55 років), відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В спірному рішенні № 74 від 16.08.2024 року, відповідач визнає наявність у ОСОБА_1 загального страхового стажу 32 роки 07 місяців 02 дні, пільгового стажу за Списком № 2 28 років 04 місяці 02 дні.

Як вбачається з форми РС право, Пенсійним фондом до пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано: період навчання в ПТУ № 47 м. Краматорська за здобуттям професії «Машиніст крану мостового типу» з 01.09.1987 року по 25.06.1990 року; період роботи стропальником зайнятим в обрубних відділеннях з 27.10.1999 року по 29.12.1999 року, а також до страхового та пільгового стажу та загального стажу не зараховано період з 22.07.2021 року по 30.04.2022 року та з 01.12.2023 року по дату звернення із заявою про призначення пенсії 08.08.2024 року періоди роботи позивача в ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» машиністом крану.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 74 від 16.08.2024 року протиправним, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Законом № 2148-VIII від 03.10.2017 року Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено розділом XIV-І «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 цього Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До цих змін порядок призначення пенсій на пільгових умовах визначався ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Так, п. б ст.13 цього закону в редакції, чинній до з 01.04.2015 року передбачала, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01.04.2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Рішенням Конституційного суду України № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнано неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний суд встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий - у 50 років.

Положення зазначеним нормативно-правових актів суперечать один одному.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

В рішенні у зразковій справі № 360/3611/20 Велика палата Верховного суду зазначила, що суперечність положень Законів України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV в частині врегулювання питань призначення пенсій на пільгових умовах, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика палата Верховного суду в межах зразкової справи № 360/3611/20 дійшла висновку про те, що в даному випадку підлягають застосуванню саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, положення яких є найбільш сприятливим для особи, а не Закону № 1058-ІV.

Отже, враховуючи Рішення Конституційного Суду України у справі № 1-р/2020, позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки на час звернення із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, ОСОБА_1 досягла 50 річного віку, та станом на 08.08.2024 року мала загального страхового стажу 34 роки 04 місяці 15 днів, пільгового стажу за Списком № 2 28 років 4 місяці 2 дні.

Суд зазначає, що наявність вказаного стажу не заперечується й пенсійним фондом у своєму рішенні.

В той же, час, як вбачається з форми РС право, Пенсійним фондом до пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано: період навчання в ПТУ № 47 м. Краматорська за здобуттям професії «Машиніст крану мостового типу» з 01.09.1987 року по 25.06.1990 року; період роботи стропальником зайнятим в обрубних відділеннях з 27.10.1999 року по 29.12.1999 року, а також до страхового та пільгового стажу та загального стажу не зараховано період з 22.07.2021 року по 30.04.2022 року та з 01.12.2023 року по дату звернення із заявою про призначення пенсії 08.08.2024 року періоди роботи позивача в ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» машиністом крану.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Таким чином надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у двох випадках, у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Вказане відповідає висновкам Верховного Суду в постанові від 22.03.2018 року у справі № 208/235/17 (2-а/208/105/17), від 31.03.2020 року у справі № 678/65/17.

Позивачем надана трудова книжка серії НОМЕР_4 .

Відповідно до записів №№ 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 вказаної трудової книжки, ОСОБА_1 з 27.10.1999 року по 29.12.1999 року працювала на Краматорському машинобудівельному заводі стропальником зайнятим в обрубних відділеннях.

Відповідно до записів №№ 16 вказаної трудової книжки, ОСОБА_1 з 22.07.2021 року працює ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» машиністом крану.

Записи трудової книжки серії НОМЕР_4 проведені у відповідності до вимог чинного законодавства, не містять виправлень, дефектів їх вчинення, засвідчені печатками підприємства.

На підтвердження наявності у позивача пільгового стажу у спірні періоди, ОСОБА_1 також надала довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 05.08.2024 року № 017/187.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року (приклади у додатках 1, 2).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Позивачем на підтвердження пільгового стажу надані: довідка ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 05.08.2024 року № 017/189; довідка ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 05.08.2024 року № 017/188; довідка ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 05.08.2024 року № 017/187; довідка ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 05.08.2024 року № 017/186; наказ ЗАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» від 21.10.1994 року № 213 «Про результати атестації робочий місць та затвердження переліку професій робочих та РСС, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення»; наказ ЗАТ «Ново-Краматорський машинобудівний завод» від 30.12.1999 року № 172 «Про результати атестації робочий місць та затвердження переліку професій робочих та РСС, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення»; наказ ЗАТ «Ново-Краматорський машинобудівний завод» від 28.12.2004 року № 202 «Про результати атестації робочих місць та затвердження переліку професій робочих та посад РСС, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, щорічну додаткову відпустку, доплати за умови праці та скорочену тривалість робочого тижня»; наказ ЗАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» від 22.12.2009 року № 233 «Про результати атестації робочих місць та затвердження переліку професій робочих та посад РСС, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, щорічну додаткову відпустку, доплати за умови праці та скорочену тривалість робочого тижня»; наказ ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» від 19.12.2014 року № 263 «Про результати атестації робочих місць та затвердження переліку професій робочих та посад РСС, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, щорічну додаткову відпустку, доплати за умови праці та скорочену тривалість робочого тижня»; довідку відділу кадрів ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» від 05.08.2024 року № 017/583; наказ ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» від 13.10.2017 року № 262 «Про перейменування ФЛЦ 1, СП1»; архівну довідку відділу кадрів ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» від 08.08.2024 року № 017/595.

Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637 додатком № 5 чітко визначена форма довідки про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Надані позивачем до Пенсійного фонду довідка відповідає всім вимогам встановленим додатком № 5 Постанови КМУ від 12 серпня 1993 року № 637.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно до законодавства відповідач наділений правом проводити зустрічні перевірки та витребувати необхідну інформацію. Відповідач мав можливість в разі сумнівів витребувати копії наказів про атестацію робочих місць та додатків до наказів. Однак, посадові особи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області знехтували таким своїм правом, вказане свідчить про те, що вони діяли недобросовісно та необґрунтовано, не врахувавши усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення ОСОБА_1 пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправно не зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи стропальником зайнятим в обрубних відділеннях з 27.10.1999 року по 29.12.1999 року; до пільгового стажу та загального стажу періоди роботи в ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» машиністом крану з 22.07.2021 року по 30.04.2022 року, з 01.12.2023 року по дату звернення із заявою про призначення пенсії 08.08.2024 року.

Щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 період навчання в ПТУ № 47 м. Краматорська з 01.09.1987 року по 25.06.1990 року, суд зазначає наступне.

Як вбачається із запису трудової книжки позивача (запис № 1), вона з 01.09.1987 року по 25.06.1990 року навчалась в ПТУ № 47 м. Краматорська.

Даний факт також підтверджується дипломом серії НОМЕР_5 , а також довідкою «Краматорського центру професійно-технічної освіти» від 09.05.2024 року № 09-24/406.

Поняття системи освіти, її мету, та структуру визначено Законом України «Про освіту» (далі - Закон № 1060-XII).

Згідно з вказаним Законом професійно-технічними закладами освіти є: професійно-технічне училище, професійно-художнє училище, професійне училище соціальної реабілітації, училище-агрофірма, училище-завод, вище професійне училище, навчально-виробничий центр, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, навчально-курсовий комбінат, інші типи закладів, що надають робітничу професію (стаття 41).

Згідно статті 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вже було зазначено, що оскільки позивач у період з 01.09.1987 року по 25.06.1990 року навчалась в ПТУ № 47 м. Краматорська, та в межах трьох місячного терміну, що не заперечується відповідачем, після навчання працевлаштувався за набутою професією, то, вказаний вище період повинен зараховуватися до пільгового стажу, оскільки він безпосередньо пов`язується саме із умовами праці за професією після її здобуття.

Таким чином суд доходить висновку щодо неправомірності не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періоду її навчання з з 01.09.1987 року по 25.06.1990 року в ПТУ № 47 м. Краматорська.

Оскільки відповідно до наявних в матеріалах справи документів на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах їй виповнилося 52 роки, має необхідний страховий та пільговий стаж, що відповідає вимогам п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд дійшов висновку, що позивач набув право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 74 від 16.08.2024 року є протиправним та таким що підлягає скасуванню.

При вирішенні даного спору, суд враховував правові висновки Верховного Суду, які викладені в рішенні від 03.11.2021 року за результатами розгляду зразкової справи у справі № 360/3611/20.

Положеннями частини 3 статті 291 КАС України визначено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Обираючи належний спосіб відновлення порушеного права, суд виходить з наступних міркувань.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Також суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та зобов`язання зарахувати стаж, призначити пенсію, підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (квитанція № 13 від 03.10.2024 року).

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (юридична адреса: 14005, м. Чернігів, вул. Пятницька, 83а, ) про визнання протиправним та зобов`язання зарахувати стаж, призначити пенсію задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (юридична адреса: 14005, м. Чернігів, вул. Пятницька, 83а, ) № 74 від 16.08.2024 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 08.08.2024 року, яким відмолено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (юридична адреса: 14005, м. Чернігів, вул. Пятницька, 83а, ) зарахувати ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно трудової книжки НОМЕР_2 : до пільгового стажу період навчання в ПТУ № 47 м. Краматорська з 01.09.1987 року по 25.06.1990 року, період роботи стропальником зайнятим в обрубних відділеннях з 27.10.1999 року по 29.12.1999 року; до пільгового стажу та загального стажу періоди роботи в ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» машиністом крану з 22.07.2021 року по 30.04.2022 року, з 01.12.2023 року по дату звернення із заявою про призначення пенсії 08.08.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (юридична адреса: 14005, м. Чернігів, вул. Пятницька, 83а, ) призначити ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з дати звернення із заявою про призначення пенсії, з 08.08.2024 року на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (юридична адреса: 14005, м. Чернігів, вул. Пятницька, 83а, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко