Справа № 520/21174/23
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

13 листопада 2024 року
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Блажівської Н.Є.,
суддів: Білоуса О.В., Желтобрюх І.Л.,
секретаря судових засідань: Жураковської Б.М.,
представника Відповідача: Славич А.М.,
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТАХОКОМПЛЕКС «НОВА» про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі
за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТАХОКОМПЛЕКС «НОВА»
до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області
про скасування податкового повідомлення-рішення,
Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 9 листопада 2023 року позов задовольнив.
Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 7 травня 2024 року апеляційну скаргу Відповідача залишив без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2023 року та додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року - без змін.
Верховний Суд постановою від 11 вересня 2024 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області задовольнив частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 7 травня 2024 року змінив виклавши їх мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а в решті судові рішення залишив без змін.
Через підсистему «Електронний суд» від представника ТОВ «ПК «НОВА» надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення та стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді касаційної інстанції, в розмірі 30 280,00 грн.
Через підсистему «Електронний суд» від Відповідача надійшло заперечення проти задоволення вимог клопотання представника Позивача, яке обґрунтоване неспівмірністю складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, ураховуючи доводи учасників справи, колегія суддів зазначає таке.
За правилами пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частина третя статті 132 КАС України передбачає, що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина сьома статті 139 КАС).
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, до правової допомоги належать, зокрема, консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо, а також інші види адвокатської діяльності не заборонені законом.
Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
У тексті додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, Велика Палата Верховного Суду указала на те, що при визначенні суми судових витрат, на відшкодування якої має право позивач, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Тож, при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, Велика Палата Верховного Суду застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
8 серпня 2022 між Позивачем та Адвокатським об`єднанням «Ліберті Вей» укладено договір №5-ПК про надання правової допомоги.
11 липня 2024 року між цими суб`єктами укладена додаткова угода № 11 до договору про надання правової допомоги № 5-ПК від 8 серпня 2022 року.
На підтвердження фактичного надання цих послуг до суду надано копію акта прийому-передачі наданих послуг від 18 липня 2024 року.
Згідно з цим актом, Адвокатським об`єднанням «ЛІБЕРТІ ВЕЙ» надані такі послуги: написання відзиву на касаційну скаргу (5 годин, вартість 15 140,00 грн); надання консультацій з вивчення документів (3 години, вартість 9 084,00 грн); надання консультацій без вивчення документів (2 години, вартість 6 056,00 грн).
Загальна вартість послуг за цим актом становить 30 280,00 грн.
Ця сума була оплачена Позивачем, що підтверджується копією платіжного доручення від 16 вересня 2024 року № 3474180.
Обґрунтовуючи заперечення щодо можливості стягнення зазначених сум правничої допомоги Відповідач стверджує, що аналіз змісту складених та поданих до суду представником Позивача процесуальних документів свідчить про те, що на їх підготовку не було необхідним витрачання значного обсягу часу. На його думку час, витрачений на складання відзиву на скаргу, не може перевищувати 2 години.
Разом з тим, при оцінці необхідного часу на надання правової допомоги слід враховувати не лише фактичний обсяг інформації, наведений у процесуальних документах, але й складність справи, обсяг аналізованої інформації, необхідність вивчення прецедентної практики та судових рішень в аналогічних справах.
На підтвердження понесення витрат до суду касаційної інстанції надані докази, складені з дотриманням вимог законодавства, а у суду відсутні підстави вважати, що вони не відображають реальний зміст наданих адвокатом послуг з урахуванням обсягу часу та вартості таких.
Натомість Відповідач не надав жодних доказів, які б спростували обсяг затраченого часу на надання відповідної правничої допомоги або довели можливість скорочення тривалості підготовки документів та надання відповідної правничої допомоги. Твердження, що на складення відзиву адвокат затратив лише 2 години є лише припущенням, яке не підтверджене ані конкретним обґрунтуванням, ані доказами.
Підсумовуючи, колегія суддів констатує, що понесені Позивачем в суді касаційної інстанції витрати у розмірі 30 280,00 грн є підтвердженими, а тому заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі підлягає задоволенню.
Відтак, суд дійшов висновку про необхідність стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТАХОКОМПЛЕКС «НОВА» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (ідентифікаційний код 43983495) судових витрат на професійну правничу допомогу, що понесені Позивачем під час розгляду справи в суді касаційної інстанції у розмірі 30 280,00 грн.
Керуючись статтями 132, 139, 252, 355, 359 КАС України, Верховний Суд
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ПТАХОКОМПЛЕКС «НОВА» про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Повний текст додаткової постанови виготовлено 14 листопада 2024 року.
Суддя-доповідач Н.Є. Блажівська
Судді: О.В. Білоус