Справа № 260/6396/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

13 листопада 2024 рокум. Ужгород№ 260/6396/24

Закарпатський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_2 , яким просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення: з 19.07.2022 року по 31.12.2022 року, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 рік; з 01.01.2023 року по 14.09.2023 року, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 рік.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 грошового забезпечення: з 19.07.2022 року по 31.12.2022 року, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт; з 01.01.2023 року по 14.09.2023 року, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену різницю одноразових грошових виплат (грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань) сплачених мені у період з 19.07.2022 року по 14.09.2023 року включно.

4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків нарахування та виплати грошового забезпечення з 14.09.2023 року по день фактичної виплати.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що внаслідок неправильного визначення відповідачем посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням позивачу у 2022-2023 роках відповідач виплатив не в повному обсязі його грошове забезпечення, грошову допомоги для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

31 жовтня 2024 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду. Клопотання мотивує тим, що позивач був виключений зі списків військової частини НОМЕР_2 у вересні 2023 року, натомість лише 16.09.2024 року звернувся до військової частини із запитом щодо нарахування йому належним виплат. Відтак, представник відповідача переконаний, що позивач звернувся з позовом з порушенням тримісячного строку, встановленого абзацом першим статті 233 Кодексу законів про працю України.

05 листопада 2024 року Закарпатський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надав позивачу п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у №260/6396/24.

11 листопада 2024 року до суду надійшло клопотання позивача про поновлення строків, яку обґрунтував тим, що по теперішній час після введення воєнного стану весь особовий склад Збройних Сил України цілодобово виконує завдання із захисту суверенітету та територіальної цілісності і недоторканості України, військовослужбовці ЗС України, як учасники судового процесу не можуть виконати необхідні процесуальні дії протягом установленого законом строку. Що у свою чергу свідчить про те, що для громадян України, які є діючими військовослужбовцями ЗС України введення воєнного стану в Україні створює саме такі обставини, які зазначенні в ухвалі Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі №127/2897/13-ц. Так протягом усього періоду проходження військової служби у ЗС України (з 21.07.2021 по 14.09.2023) у військовій частині НОМЕР_2 , в тому числі і по теперішній час з початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України. Вказує, що постійно був залучений до виконання заходів із відсічі збройної агресії російської федерації.

Надаючи оцінку доводам клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом у цій справі, суд зазначає наступне.

В мотивувальній частині ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 року у справі №260/6396/24 суд встановив, що позивач звернувся із адміністративним позовом після 30.09.2023 (тримісячного строку після відміни карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19), тому позовні вимоги в частині нарахування та виплати грошового забезпечення позивача за період з 19.07.2022 по 14.09.2023 подані з порушенням тримісячного строку звернення до адміністративного суду.

У пунктах 30 і 31 мотивувальної частини постанови від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

У заяві про поновлення строків позивач зазначає поважну, на його думку, причину пропуску ним строку звернення до суду як введення в Україні воєнного стану.

Згідно зі статтею 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, строк дії якого Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024 і від 06.05.2024 №271/2024 продовжено з 05 години 30 хвилин відповідно 26.03.2022 строком на 30 діб, з 25.04.2022 строком на 30 діб, з 25.05.2022 строком на 90 діб, з 23.08.2022 строком на 90 діб, з 21.11.2022 строком на 90 діб, з 19.02.2023 строком на 90 діб, з 20.05.2023 строком на 90 діб, з 18.08.2023 строком на 90 діб, з 16.11.2023 строком на 90 діб, з 14.02.2024 строком на 90 діб та з 14.05.2024 строком на 90 діб.

Тобто воєнний стан в Україні діє з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 по 05 години 30 хвилин 12.08.2024.

У пункті 47 постанови від 10.11.2022 у справі №990/115/22 Верховний Суд сформував правову позицію, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Відтак сам факт введення в Україні воєнного стану не є самостійною обставиною, що унеможливлює подання позову до адміністративного суду в строки, встановлені КАС України.

Також позивач зазначає, що брав безпосередню участь у виконанні заходів із відсічі збройної агресії російської федерації.

Щодо цього суд зазначає, що позивача наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №202 від 14.09.2023 року було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення 14.09.2023 року.

Статтею 233 КЗпП визначено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Тобто після виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 позивача, у нього була можливість для звернення до суду, для досудового врегулювання спору та для вчинення інших дій, з метою захисту своїх порушених (які порушенні лише на думку позивача) прав. Натомість, лише 19.09.2024 року позивач звернувся до частини із запитом про отримання інформації.

Відповідно до наданих позивачем доказів поважності пропуску ним строку звернення до суду, вбачається, що з 08.03.2022 по 09.03.2022р. позивач проходив стаціонарне лікування в військово-медичному центрі м. Львів з діагнозом: ВОСП(06.03.22) завушної ділянки справа. З 09.03.2022 по 12.03.2022р. перебував на стаціонарному лікуванні в в/ч НОМЕР_4 з діагнозом: ВОСП(06.03.22) завушної ділянки справа. 16.08.2022р. евакуйований в м. Курахове з діагнозом: забій правого колінного суглобу, перелом виростку стегнової кістки. 17.08.2022р. проходив стаціонарне лікування в КНП «МКЖ« 6» ДМР з діагнозом: закритий перелом внутрішнього виростку правої стегнової кістки. Забій правого колінного суглобу. Забійні садна правого коліна. З 17.08.2022 по 20.08.2022р. проходив стаціонарне лікування в КНП «МКЛ№4» ДМР з діагнозом: перелом виростку стегнової кістки ВОП правого стегна. Відкритий перелом внутрішнього виростку правої стегнової кістки. 21.08.2022 по 21.09.2022р. - стаціонарне лікування в КНП «ХЛЗ» ХОР з діагнозом: МВТ (16.08.2022), закритий перелом внутрішнього виростку правої стегнової кістки з зміщенням відламків, забій правого колінного суглобу, ліковано оперативно рани: ПХО рани, дренування рани, відкрита репозиція. МОС медіального виростка правого стегна. 21.09.2022р. проведено ВЛК в КНП «ХОЛ» ХОР. Діагноз: стан після МВТ (16.08.2022), закритого перелому внутрішнього виростку правої стегнової кістки з зміщенням відламків, забою правого колінного суглобу, лікованої оперативно рани, ПХО рани, дренування рани, відкрита репозиція. МОС медіального виростка правого стегна. З 20.10.2022 по 24.10.2022р. - стаціонарне лікування в в/ч НОМЕР_5 з діагнозом: стан після операції (09.09.2022): відкритої репозиції, МОС з приводу закритого внутрішньосуглобового перелому (16.08.2022) медіального виростку правої стегнової кістки з зміщенням уламків. 24.10.2022р. проведено медичний огляд ВЛК. Постанова: стан після oперації (09.09.2022): відкритої репозиції, МОС з приводу закритого виутрішиьосуглобового перелому (16.08.2022) медіального виростку правої стегнової кістки з зміщенням уламків, з тимчасовим порушенням функції. З 09.11.2022 по 16.11.2022р. проходив стаціонарне лікування в МПП «Альтернативна медицина» з діагнозом: перелом медіального виростка правої стегнової кістки з уламками. Післяопераційний стан.

Відтак, позивачем не надано доказів неможливості звернення до суду за захистом своїх порушених прав з 17.11.2022 року.

Враховуючи викладене, причини пропуску строку звернення до суду з вказаними позовними вимогами, зазначені позивачем у наданих поясненнях, суд вважає неповажними. Належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач суду не надав.

За викладених обставин, доводи позивача на те, що строк звернення до суду ним був пропущений з поважних причин, не визнаються судом.

Будь-яких інших пояснень та доказів наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом позивач не навів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Така ж правова позиція висловлена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справа №420/333/19 (адміністративне провадження №К/9901/8917/20).

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII) Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правило подібного змісту містить також частина шоста статті 13 Закону №1402-VIII, відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані».

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду.

Положеннями ч.13 ст.171 КАС України визначено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду (ч.15 ст.171 КАС України).

Відповідно до п.7 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Враховуючи, що вимоги ухвали суду від 05 листопада 2024 року залишились не виконані, судом не визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, суд дійшов висновку, про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248, 256, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду з позовом у справі №260/6396/24.

Задовольнити клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє його права на повторне звернення до суду.

Направити копії цієї ухвали учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на цю ухвалу подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

СуддяЯ. М. Калинич