Справа № 335/3646/24
Суддя: Романько О. О.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 335/3646/24 2-а/335/74/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Романько О.О., за участю секретаря судового засідання Корсунової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників процесу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 поданим через представника-адвоката Корнієнка Максима Олександровича до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом в особі представника-адвоката Корнієнка М.О. до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії винесену АА №00015929 від 13.12.2023 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Стягнути на користь позивача судовий збір 484,48 грн..

Також до суду заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 31.03.2024 року позивачу у системі «ДІЯ» прийшло повідомлення про відкриття відносно нього виконавчого провадження.

У повідомлені було зазначено про дату відкриття виконавчого провадження, - 20.03.2024 року та про підставу, - постанова від 13.12.2023 року № АА 00015929 Державної служби України з безпеки на транспорті.

Надалі позивач за допомогою сервісу АСВП отримав доступ до виконавчого провадження, та зміг ознайомитися з зі змістом постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 13.12.2023 року № АА 00015929, з якого вбачається, що 12.12.2023 року об 11 годині 23 хвилини за адресою М-30, км. 440+527, Вінницька область, позивач допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одну вісь транспортного засобу на 5,913 % (0,68 т.), при дозволеному максимальному навантажені на вісь 11.5 т., відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно зазначеної постанови, на позивача було накладено стягнення у розмірі 8500,00 грн, та попереджено про підстави сплати штрафу у подвійному розмірі.

Позивач категорично не згодний з вказаною постановою, вказує на те, що постанова складена за порушенням, що зафіксоване в автоматичному режимі, тому під час її винесення, позивач був відсутній, засобами поштового зв`язку примірник постанови позивач не отримував, про її існування йому стало відомо вже після сплину строку на її оскарження з повідомлення у системі «ДІЯ» про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим позивач бажає її оскаржити у судовому порядку.

Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначив, що він дійсно 12.12.2023 об 11 годині 23 хвилини за адресою М-30, км. 440+527, Вінницька область перебував за кермом транспортного засобу ІVЕКО, днз. НОМЕР_1 , що рухалася з напівпричепом - цистерною МЕNСІ, днз. НОМЕР_2 , так як перевозив вантаж: олія соняшникова нерафінована невиморожена (пресова екстракційна). Зазначена обставина підтверджується ТТН № 63573 від 11 грудня 2023 року, згідно якої вантаж прямував з м. Вінниця до міста Ізмаіл (Одеська область). Тобто, 12.12.2023 транспортний засіб здійснював перевезення наливного (рідкого) вантажу.

Надалі зазначив, щодо необхідності врахування положень Методики затвердженої та введеної в дію наказом по Державному підприємству Служба міжнародних автомобільних перевезень (ДП СМАП) Міністерства транспорту та зв`язку України від 03.07.2008р. №337, та встановлює методику виконання вимірювань вагових параметрів транспортних засобів при здійсненні контролю вагових параметрів ТЗ, а, саме, маси кожної навантаженої осі і загальної маси ТЗ, на пунктах вагового контролю на державному кордоні України та інших об`єктах ДП СМАП. Ця методика розроблена відповідно до вимог ГОСТ 8.010- 99. Також, з врахуванням приписів Механізму фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 №1174.

Також в позові зазначили, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за № 512.

На думку ж позивача, оскаржувана постанова містить посилання на фото як на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Однак, з вказаного фото неможливо встановити габарити автомобіля, категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількості коліс) на вісі, не були враховані усі технічні характеристики транспортного засобу та напівпричепу, а також не зазначено номерний знак напівпричепу, не враховано при розрахунках, що напівпричіп має строєні осі та у постанові не зазначено на яку саме вісь було перенавантаження.

Додатково позивач зазначає, що з зазначених фото не зафіксовано повністю подію адміністративного правопорушення.

Таким чином, позивач зазначає, що такі фото не свідчать про вчинення ним правопорушення, а містить лише фотофіксацію автомобіля та не дозволяють встановити вид і вагу вантажу, який перевозиться.

Отже, позивач зазначає, що 12.12.2023 він як водій здійснював перевезення рідкого наливного вантажу, а саме: олія соняшникова нерафінована невиморожена (пресова, екстракційна), однак порушення було зафіксовано в автоматичному режимі, тобто автомобіль рухався, а його вагу було вимірено всупереч встановленій методиці не у статичному положенні, що є недопустимим при перевезені наливних вантажів.

Таким чином, у разі перевезення вказаного вантажу виключається одночасне перевезення й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних у первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Далі, вказа на те, що диспозиція частини 2 статті 132-1 КУпАП є бланкетною, тобто такою, де закріплюються лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення конкретних ознак слід звертатись до положень іншого нормативного акта; бланкетна диспозиція містить правила поведінки в найзагальнішій формі, відсилаючи суб`єкта реалізації до інших правових норм, тому посилання на спеціальну норму закону є обов`язковим. За відсутності посилання на конкретний нормативний акт, яким передбачено правило поведінки та порушене особою, відповідальність не настає, оскільки неможливо встановити наявність однієї з обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення об`єктивної сторони.

Так, оскаржувана постанова містить вказівку на порушення пункту 22.5 ПДР України в цілому, при цьому викладена суть правопорушення не містить відомостей щодо перевищення зовнішніх габаритів та фактичної маси.

Всупереч Інструкції № 512, постанова не містить інформації про тип транспортного засобу (сідловий тягач, контейнеровоз, вантажний самоскид тощо), взагалі не містить інформації щодо причепа, та напрямку руху що ставить під сумнів врахування вказаного критерію при встановленні факту перевищення, встановлених законодавством вагових норм, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення.

Всупереч вимогам Інструкції в оскаржуваній постанові не міститься наступної інформація: смуга руху, напрямок руху, категорія транспортною засобу, тип трансфертного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Також, позивач не отримував спірної постанови, а тому вважає, що не направлення відповідачем оспорюваної постанови позивачеві, позбавило останнього можливості бути обізнаним про факт розгляду справи відносно нього, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, сприяти зверненню особою, що користувалася транспортним засобом на час вчинення правопорушення до відповідача із заявою про визнання факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності в порядку, передбаченому ст. 279-9 КУпАП. п. 1 розділу III Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. Крім того, позивача фактично було позбавлено реалізації прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Ухвалою від 05.04.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд справи по суті. Встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Заперечуючи проти позову представник відповідача ОСОБА_2 направила до суду відзив, у якому зазначила, що здійснюючи перевезення вантажу із певними відхиленнями від встановлених нормативів, користувач транспортним засобом завідомо погоджується на перевищення встановлених вагових та габаритних параметрів транспортного засобу.

Таке рішення призводить до негативної ситуації з автодорогами, оскільки перевезення вантажів із перевищення нормативних вагових та/або габаритних параметрів передусім пошкоджує дорожнє покриття, порушуючи його міцність та цілісність, що в подальшому спричиняє руйнування дорожнього полотна. Запровадження законодавцем вагово-габаритних нормативів покликане спонукати перевізників до здійснення контролю за їх дотриманням, а встановлення відповідальності за перевищення таких нормативів у вигляді застосування штрафних санкцій та стягнення плати за проїзд є компенсаційним засобом за шкоду, завдану дорожньому покриттю.

Саме перевищення вагових параметрів на одну вісь (будь-яку) під час руху автомобіля (в динаміці) спричиняє руйнування дорожнього покриття дороги, саме за це встановлена відповідальність.

Отже, з метою збереження автомобільних доріг загального користування, центральним органом виконавчої влади Укртрансбезпекою, на яку покладено завдання, зокрема, щодо здійснення габаритно-вагового контролю за транспортними засобами, габаритно-вагові параметри яких перевищують нормативні, розпочато заходи щодо запобігання та недопущення руйнування автомобільних доріг загального користування.

Далі зазначили, що позивачем пропущені строки для звернення до суду. Позовна заява датована 01.04.2024, при тому, що оскаржувана постанова винесено 13.12.2023, в подальшому скеровано на адресу ( АДРЕСА_1 ), яка внесена до державних реєстрів, що підтверджується копіями ф. 119 поштових відправлень, які надається до відзиву.

Оскільки з наявних доказів можна встановити, що оскаржувана постанова повернулась із закінченням строку зберігання, тому позивач був належним чином повідомлений.

Крім того, позивачем ініційовано звернення до суду після спливу майже 4 місяців з моменту винесення оскаржуваної постанови, що свідчить про ухилення від дотримання процесуального обов`язку.

З таким висновком позивача, підповідач не погоджується тому, що Укртрансбезпекою виконано всі законодавчо встановлені дії щодо направлення на адресу ОСОБА_1 , яка внесена до державних реєстрів, оскаржувані постанови, однак, позивачем не здійснено відповідних дій щодо їх отримання.

Далі зазначили, щонавантаження на одинарну вісь транспортного засобу, належним чином зафіксованого автоматичним пунктом. Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові.

Посилання на відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення, відсутність інформації у постанові та доказів на підтвердження нього, є необґрунтованими та на їх спростування наведено методику розрахунку відсоткового перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу, яка застосовується Укртрансбезпекою при притягненні осіб до адміністративної відповідальності.

Особа суб`єкта відповідальності за частиною 2 статті 1321 КУпАП визначається відповідно до статті 143 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 122, частинами 2 і 3 статті 1321 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно- телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Також зазначили, що ряд відомостей, які враховуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надаються з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС.

Зокрема, згідно пункту 3 Розділу II Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів (надалі - ЄДРТЗ), затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2020 № 779 (надалі - Порядок 779), до ЄДРТЗ вноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично- дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів. закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (далі - об`єкти обліку).

У відповідності до пункту 4 Розділу II Порядок 779, внесення до ЄДРТЗ інформації про об`єкти обліку здійснюється в разі, зокрема, державної реєстрації транспортного засобу; перереєстрації транспортного засобу; зняття з обліку транспортного засобу; внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу; передачі права користування та/або розпорядження транспортним засобом іншій особі з видачою тимчасового реєстраційного талона.

Далі зауважили, що низка відомостей, які обов`язково опрацьовуються під час винесення постанови про адміністративне правопорушення стосуються особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.

За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу, за якою зареєстрований транспортний засіб. Внесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу є виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком № 1197.

Як вбачається з копії доданого до позовної заяви договору позички транспортного засобу від 09.10.2023 ОСОБА_3 (позичкододавець) з однієї сторони та ОСОБА_1 (користувач) з іншої сторони, уклали договір позички транспортного засобу марки MENCI SA 955, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , спеціалізований напівпричіп н/пр-цистерна харчова для транспортування харчових продуктів, колір синій, номерний знак НОМЕР_4 .

З огляду на зазначені обставини, відповідно до норм статті 14-3 КУпАП та Порядку № 1174 Інструкції № 512 до адміністративної відповідальності притягнуто ОСОБА_1 за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Далі у відзиві вказали на те, що з оскаржуваної постанови серії АА № 00015929 від 13.12.2023 вбачається, що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, зазначення реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу, фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу.

При цьому пункт 3 Розділу III Інструкції № 512 не містить посилання на форму постанови відповідно до додатку 1 до цієї Інструкції та не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб.

Вказане свідчить, що Інструкцією затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана Форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення порушення.

Так, постановою серії АА № 00004798 від 06.02.2023 зафіксовано: марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу - MENCI SA 955, АР2188ХF; кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 850 мм, 2-3: 3620 мм, 3-4: 1320 мм; 4-5: 1330 мм; навантаження на вісь 1 - 6700 кг, 2 - 14500 кг, 3 - 5300 кг, 4 - 5600 кг; 5 - 5350 кг; загальна маса - 37450 кг.

Таким чином, на думку представника відповідача, висновки про те, що зміст постанови не відповідає Інструкції, а подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП, відсутні, є суб`єктивними, адже Інструкція містить вказівку лише на форму постанови, в той час як вимоги щодо змісту постанови встановлені КУпАП та Порядком №1174.

Таким чином, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/ перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вище ненаведеним критеріям, містить необхідну інформацію, передбачену КУпАП та зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, повідомлені належним чином, 24.04.2024 подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримали у повному обсязі і просили його задовольнити на підставах, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, просили у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 72 КАС України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 2 статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Між тим, відповідно до частини 1 статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 2 ст. 76 КАС України).

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідальність за частиною 2 статті 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція частини 2 статті 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20 %

Згідно п. 22.1 ПДР України, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Пункт 22.5 ПДР України встановлює, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують зазначені розміри: а) зовнішніх габаритів, б) фактичної маси, в) навантаження на вісь.

З аналізу частину 2 статті 132-1 КУпАП вбачається, що диспозиція даної норми є бланкетною, тобто такою, де закріплюються лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення конкретних ознак слід звертатись до положень іншого нормативного акта; бланкетна диспозиція містить правила поведінки в найзагальнішій формі, відсилаючи суб`єкта реалізації до інших правових норм, тому посилання на спеціальну норму закону є обов`язковим.

Судом встановлено, що 31.03.2024 позивачу у системі «ДІЯ» прийшло повідомлення про відкриття відносно нього виконавчого провадження.

У повідомлені було зазначено про дату відкриття виконавчого провадження, - 20.03.2024 року та про підставу, - постанова від 13.12.2023 року № АА 00015929 Державної служби України з безпеки на транспорті.

13.12.2023 відповідачем складено постанову серії АА № 00015929, згідно з якою встановлено, що 12.12.2023 об 11 год 23 хв., за адресою М-30, км 440+527 Вінницька область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб IVECO LD 440, номерний знак НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України): навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5.913 % (0,68 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою серії АА № 00015929 від 13.12.2023 зафіксовано: марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу - IVECO LD 440, номерний знак НОМЕР_1 ; кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3850 мм, 2-3: 3620 мм, 3-4: 1320 мм; 4-5: 1330 мм; навантаження на вісь 1 - 6700 кг, 2 - 14500 кг, 3 - 5300 кг, 4 - 5600 кг; 5 - 5350 кг; загальна маса - 37450 кг.

За вказаних обставин постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500 грн.

Відповідно до частини десятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі також - Закон № 2344-III) на території України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, у сфері міжнародних автомобільних перевезень здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту.

За текстом статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до статті 33 Закону № 2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію.

За текстом частини першої статті 34 закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону № 2344-III до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов`язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об`єкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування.

До комплексу допоміжних операцій, пов`язаних із внутрішніми перевезеннями вантажів автомобільним транспортом, належать: завантаження та розвантаження автомобільних транспортних засобів; перевантаження вантажів на інший вид транспорту чи транспортний засіб; сортування, пакування, обмірювання та маркування вантажу; накопичення, формування або дроблення партій вантажу; зберігання вантажу; транспортно-експедиційні послуги.

Правила перевезень вантажів транспортними засобами затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Правила технологічних перевезень вантажів транспортними засобами затверджуються керівництвом виробничого об`єкта.

Умови та порядок організації мультимодального перевезення за участю автомобільного транспорту визначаються Законом України «Про мультимодальні перевезення».

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків (частина четверта статті 48 Закону № 2344-III).

За частиною другою статті 49 Закону № 2344-III водій транспортного засобу зобов`язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Згідно з пунктами 3.1-3.5. пункту 3 Правил перевезення вантажів договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом укладаються між фізичними та юридичними особами, які здійснюють автомобільні перевезення вантажів на комерційній основі (надалі - Перевізники), та вантажовідправниками або вантажоодержувачами (надалі - Замовники). Примірний договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом у міському та міжміському сполученні (надалі - Договір) наведений в додатку 1.

Як зазначалось, згідно статті 1 Закону № 2344, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до абзацу 6 пункту 2 Інструкції №512 під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 4-6 Інструкції №512 визначено, що під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує: наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі; відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою; наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи; наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у статті 14-3 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; наявність та повноту інформації про особу, зазначену у статті 14-3 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу; наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

Зафіксовані в автоматичному режимі, на першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа: 1) за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки; 2) у разі потреби додаткової перевірки фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, відсутності достовірної та/або повної інформації щодо зафіксованого транспортного засобу, особи, яка притягається до відповідальності, постанову не виносить, а матеріали адміністративної справи невідкладно передає з використанням засобів системи на другий етап (рівень) іншій уповноваженій посадовій особі із зазначенням підстав передання для продовження їх розгляду шляхом детального опрацювання та уточнення наявних матеріалів інформаційного файлу, іншої інформації стосовно транспортного засобу та особи, яка притягається до відповідальності, отриманої із системи, з подальшим прийняттям відповідного рішення; 3) невідкладно передає з використанням засобів системи в автоматизовному режимі таку інформацію до відповідної функціональної підсистеми єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - ФП ЄІС МВС). При цьому постанова не виноситься.

На другому етапі (рівні) уповноважена посадова особа опрацьовує не пізніше 2-х місяців з дня вчинення правопорушення передані на розгляд з першого етапу (рівня) матеріали інформаційного файлу, аналізує їх та, у разі потреби, уточнює необхідні відомості для прийняття рішення у справі шляхом отримання інформації відповідно до законодавства та за результатами опрацювання: 1) у разі наявності у матеріалах інформаційного файлу відомостей про вчинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах інформаційного файлу даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених статтею 247 КУпАП, з використанням засобів системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням кваліфікованого електронного підпису; 2) за наявності хоча б однієї з обставин, визначених статтею 247 КУпАП, закриває провадження у справі без винесення постанови з унесенням відповідної інформації до системи та накладенням кваліфікованого електронного підпису; 3) у разі отримання відомостей про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами невідкладно передає в автоматизованому режимі таку інформацію до ФП ЄІС МВС з метою інформування відповідних органів (підрозділів) Національної поліції України для прийняття рішення згідно із законодавством. При цьому постанова не виноситься.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно частини другої статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП), перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Суд встановив, що оскаржувана постанова від 13.12.2023 не містить даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку напівпричепа MENCI SA 955, номерний знак НОМЕР_4 .

Згідно абзацу 5 пункту 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» (далі Порядок №1174) метадані повинні містити дані про фотографії транспортного засобу фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака.

Отже, аналізуючи зміст Порядку №1174 та Додатка 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512 , суд дійшов висновку про обов`язковість зазначення у постанові марки, моделі, державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу).

З огляду на встановлення пунктом 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо составу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягачу, так і напівпричепу, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

Отже, оскільки постанова не містить інформації про тип транспортного засобу (сідловий тягач, контейнеровоз, вантажний самоскид тощо), взагалі не містить інформації щодо причепа, що ставить під сумнів врахування вказаного критерію при встановленні факту перевищення, встановлених законодавством вагових норм, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, про що вказав Верховний Суд у справі № 338/1/17.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті від 13.12.2023 як такої, що прийнята на підставі непідтверджених висновків щодо порушенням саме позивачем вимог пункту 22.5 ПДР України в частині перевищення нормативних параметрів, є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови і достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення, а тому позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Інші доводи сторін на висновки суду не впливають, а тому значення не мають.

Згідно ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Великою Палатою Верховного Суду України 18 березня 2020 року, Справа № 543/775/17, Провадження № 11-1287апп18, було зроблено висновок про те, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення в розумінні положень статей 287,288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, ставка судового збору у даній справі має становити 605,60 грн.. Оскільки позов надано через систему «Електронний суд», то застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження ставки судового збору 484,48 грн..

Враховуючи, що, за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору, в розмірі 484 грн. 48 коп.

Керуючись ст.ст.9, 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представника-адвоката Корнієнка Максима Олександровича до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00015929 від 13.12.2023, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 8 500,00 гривень, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачений судовий збір у розмірі 484,48 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 15.11.2024.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, , яка знаходиться за адресою: вул. Фізкультури, буд. 9, м. Київ, 03150).

Суддя: О.О. Романько