Справа № 205/3514/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2024 року м.Дніпросправа № 205/3514/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2024 року у справі № 205/3514/24 (2а/205/30/24) (суддя Мовчан Д.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (далі - відповідач) про накладення адміністративного стягнення № 01/58 від 10.01.2024, якою застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП та закриття провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача, що свідчить про безпідставність прийняття оскарженої постанови.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Судом скасовано постанову № 01/58 від 10.01.2024, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Позивач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 10 січня 2024 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дніпровської міської ради, було винесено постанову № 01/58 про накладення адміністративного стягнення. У вказаній постанові зазначено, що 10.12.2023 близько 18 год. 07 хв. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Смоленська, 1/8, здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ст.183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, є безпідставним через відсутність суб`єктивної сторони правопорушення, адже відповідачем не доведено наявності в діях позивача прямого умислу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Позивач, заперечувала факт вчинення правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Спір у даній справі виник з приводу правомірності притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.

Статтею 183 КУпАП передбачено, що завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Тобто, правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

При цьому, для висновку, що виклик поліції є завідомо неправдивим, таку обставину необхідно достеменно встановити. Суб`єктивна думка поліцейського, що його викликали на виклик безпідставно, не є доказом неправдивого виклику.

В даному випадку відповідач, як на підставу притягнення позивача до адміністративної відповідальності, посилається на:

1) протокол у справі про адміністративне правопорушення серія ВАД № 343050 від 23.12.2023;

2) особисті письмові пояснення позивача, згідно яких остання підтверджує обставину виклику 10.12.2023 на лінію 102, яка не знаходить свого підтвердження, чим вчинила хибний виклик спеціальної служби;

3) письмову заяву позивача, в якій вона зазначає, що нею був здійснений виклик на лінію 102 10.12.2023. Але в ситуації, що склалась, розібрались самостійно;

4) рапорт інспектора чергового ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 10.12.2023;

5) рапорт лейтенанта поліції ДОП СП ВП № 2 Дніпровського РУН ГУНП в Дніпропетровській області від 10.12.2023.

Дослідивши надані відповідачем докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що останні не містять доказів, які б поза розумним сумнівом підтвердили здійснення позивачем саме умисного неправдивого виклику поліції.

Колегія суддів звертає увагу, що до позивача застосовано максимальний розмір штрафу передбаченого ст.183 КУпАП, проте в оскарженій постанові не зазначено ступінь вини позивача, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність при визначені розміру штрафу.

В даному випадку, посадовою особою відповідача при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, без достатніх підстав винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування постанови та, як наслідок, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Слід зазначити, що по тексту рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2024 року судом першої інстанції допущеного описку, а саме зазначено невірний номер оскарженої позивачем постанови «№0.1/58», замість вірного «№01/58», що є підставою для звернення до суду першої інстанції учасника справи із заявою про виправлення описки, в порядку ст.253 КАС України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ч.3 ст.272, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2024 року у справі № 205/3514/24 (2а/205/30/24) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак