Справа № 420/8574/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/8574/24

Категорія:106000000 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту:19.06.2024р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Інформаційного агентства на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інформаційного агентства про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інформаційного агентства про:

- визнання протиправною бездіяльності Інформаційного агентства щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 21 грудня 2023 року включно в сумі 250 712,7 грн.;

- стягнення з Інформаційного агентства на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 21 грудня 2023 року включно в сумі 250 712,7 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що проходив службу в Інформаційному агентстві. Відповідач не нарахував та не виплатив індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині за період з 01 березня 2018 року по 21 грудня 2023 року включно в сумі 250 712,7 грн відповідно до приписів абз.абз.4, 6 п.5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі Порядок №1078).

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивачу у спірному періоді нараховувалась та виплачувалась поточна індексація із застосуванням базового місяця березень 2018 року. Підстави для виплати індексації-різниці відсутні, оскільки для розрахунку індексації не може застосовуватись сума доходу, більша від прожиткового мінімуму, а сума індексації не може перевищувати розмір прожиткового мінімуму відповідно до норм Порядку №1078. Також зазначають, що розрахунок суми індексації віднесено до компетенції відповідача, як органу, в якому позивач проходив службу. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправною бездіяльність Інформаційного агентства щодо нарахування та виплати індексації-різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 21 грудня 2023 року включно відповідно до приписів абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078.

Зобов`язано Інформаційне агентство нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення у фіксованому розмірі 3 919,43 грн. за період з 01 березня 2018 року по 21 грудня 2023 року включно відповідно до приписів абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Інформаційного агентства ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача, за наявності законних підстав, покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення. За таких обставин, у даному випадку повноваження щодо розрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування, у відповідності до положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку №1078, покладається на відповідача.

- Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Постанова №704) з 01 березня 2018 року було підвищено розміри посадових окладів усіх категорій військовослужбовців, у зв`язку з чим Позивачу було встановлено базовий місяць для нарахування та виплати індексації - березень 2018 року, як це передбачено п.5 Порядку №1078. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення посадових окладів. Індексація грошового забезпечення проводиться, якщо величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103%. Частиною 6 ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" закріплюється, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Щодо змісту відповідної статті абсолютно паритетно можна стверджувати дві речі: - дана стаття розкриває суть, що для розрахунку індексації за формулою не може братись сума доходу, більша від прожиткового мінімуму; - дана стаття закріплює, що загальна сума нарахованої в розрахунковому періоді індексації не може загалом перевищувати розміру встановленого прожиткового мінімуму. Норми Порядку №1078, затвердженого нормативним актом Уряду не можуть вважатись розширеним тлумаченням закону, не можуть його змінювати, розширювати дію тощо. З огляду на вищезазначене протиправна складова в діях Інформаційного агентства відсутня.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року іншими учасниками справи не оскаржено.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Інформаційного агентства, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини:

Позивач у період з 19 серпня 2016 року до 21 грудня 2018 року проходив військову службу у Центральному друкованому органі Міністерства оборони України "Народна армія".

Відповідно до спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 28 листопада 2018 року №322/1/18 дск Центральний друкований орган Міністерства оборони України "Народна армія" розформовано 27 червня 2019 року. Правонаступником визначено Інформаційне агентство.

У період з 21 грудня 2018 року до 21 грудня 2023 року позивач проходив службу в Інформаційному агентстві.

Наказом начальника Інформаційного агентства від 21 грудня 2023 року №297 позивача 21 грудня 2023 року виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

У період з 01 березня 2018 року до 21 грудня 2023 року індексація-різниця позивачу не виплачувалась, що підтверджується матеріалами справи та не заперечує відповідач.

Вирішуючи справу (в частині задоволених позовних вимог), суд першої інстанції виходив з того, що у березні 2018 року дохід позивача збільшився на 543,72 грн. Щодо суми індексації, яка мала скластися в березні 2018 року, то з врахуванням цифрових значень наявних у матеріалах справи, врахування в якості базового місяця січня 2008 року, приписів п.п.4, 5 Порядку №1078, даних Мінстатистики щодо індексів споживчих цін її розмір мав складати 4 463,15 грн (1 762 грн. прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножений на 253,3% величина приросту споживчих цін поділений на 100%). Таким чином, розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року є меншим від суми індексації, яка мала скластися в березні 2018 року на 3 919,43 грн, що відповідно і є індексацією-різницею в розумінні приписів абз.4 п.5 Порядку №1078 та підлягає нарахуванню і виплаті позивачу за спірний період.

З огляду на встановлене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив позивачеві індексацію-різницю грошового забезпечення у фіксованому розмірі 3 919,43 грн. за період з 01 березня 2018 року по 21 грудня 2023 року включно відповідно до приписів абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ч.2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст. 2, ч.1 ст. 4, ст. 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року №1282-XII, ст. 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05 жовтня 2000 року №2017-III, п.п.2, 5, 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

За приписами ч.2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року №1282-XII (далі Закон №1282-XII) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно ч.1 ст. 4 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно ч.1 ст. 5 Закону №1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Відповідно ч.2 ст. 5 Закону №1282-XII, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Згідно ст. 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05 жовтня 2000 року №2017-III (далі Закон №2017-ІІІ) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Таким чином, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Відповідно до абз.1 п.5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п.2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Постанова №704), якою визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.

Зазначена постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.

Згідно із абз.2 п.5 Порядку №1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Питання виплати суми індексації у місяці підвищення грошових доходів, а також виплати визначеної суми індексації (фіксованої суми індексації) до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, шостим п.5 Порядку №1078.

Так, відповідно до абз.абз.3, 4, 6 п.5 Порядку №1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п.1-1 цього Порядку.

Насамперед слід зауважити, що Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, "поточної" та "індексації-різниці".

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абз.2 п.1-1, абз.6 п.5 Порядку №1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абз.абз.2, 5 п.4 Порядку №1078).

У цьому контексті колегія суддів зауважує, що у даній справі правовідносини щодо нарахування й виплати поточної індексації з 01 березня 2018 року не є спірними.

Щодо "фіксованої" суми індексації, то дійсно Закон №1282-ХІІ і Порядок №1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку №1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року №526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте, постановою Уряду №1013 від 9 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 01 грудня 2015 року в абз.абз.3, 4, 5, 6 п.5 Порядку №1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 п.5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз.3);

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз.4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абз.6 п.5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз п.1, абз.абз.4, 6 п.5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає колегії суддів підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абз.абз.3, 4, 6 п.5 Порядку №1078, колегія суддів доходить висновку, що повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

З урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності Постанова №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила п.п.5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Тобто, у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу позивача Інформаційному агентству належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, Інформаційне агентство не нараховувала і не виплачувала позивачу цей вид індексації за спірний період, що було вірно встановлено судом першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з огляду на абз.4 п.5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування врахуванню підлягає: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року; сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року; чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації.

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абз.5 п.5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абз.5 п.4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21 та від 09 травня 2023 року у справі №400/12702/21.

Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2018 року позивачеві виплачено 11 183,30 грн, у березні 2018 року 11 727,02 грн. згідно із довідкою АТ КБ "Приватбанк" по картковому рахунку позивача (а.с.17). Таким чином, у березні 2018 року дохід позивача збільшився на (11 727,02 грн. - 11 183,30 грн.) 543,72 грн.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 20 березня 2024 року у справі №440/8322/22 розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення у лютому 2018 року. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абз.5 п.5 Порядку №1078).

Тобто, індексація грошового забезпечення позивача у лютому 2018 року (з урахуванням місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін січня 2008 року) складає 4433,19 грн.

Так, у березні 2018 року індексація грошового забезпечення становить 4 463,15 грн (253,30% * 1 762,00).

Відповідно до абз.4 п.5 Порядку №1078 сума належної позивачу індексації у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4 463,15 грн. 543,72 грн. = 3 919,43 грн.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Інформаційного агенства залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 18 листопада 2024 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.