Справа № 160/15506/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
13.11.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , подана в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій заявник просить суд:
- постановити окрему ухвалу і направити її до ІНФОРМАЦІЯ_1 для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Вирішуючи вимоги заяви ОСОБА_1 в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив такі обставини.
14.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:
- станом на 01.01.2020, щомісячної премії у розмірах - 35%, та надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65 % посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років;
- станом на 01.01.2021, щомісячної премії у розмірах - 35%, та надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65 % посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років;
- станом на 01.01.2022, щомісячної премії у розмірах - 35%, та надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65 % посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років;
- станом на 01.01.2023, щомісячної премії у розмірах - 35%, та надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65 % посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років;
для проведення з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.02.2023 перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
- станом на 01.01.2020, щомісячної премії у розмірах - 35%, та надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65 % посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років;
- станом на 01.01.2021, щомісячної премії у розмірах - 35%, та надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65 % посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років;
- станом на 01.01.2022, щомісячної премії у розмірах - 35%, та надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65 % посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років;
- станом на 01.01.2023, щомісячної премії у розмірах - 35%, та надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65 % посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років;
для проведення з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.02.2023 перерахунку пенсії ОСОБА_1 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у справі №160/15506/24 позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлених довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», для проведення з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.02.2023 перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», для проведення з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.02.2023 перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у справі №160/15506/24 набрало законної сили 13.09.2024.

На виконання вказаного рішення суду, 08.10.2024 позивачу видано виконавчий лист.

09.10.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про надання йому копій оновлених довідок та протоколів перерахунків пенсії позивача з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022, 01.02.2023.

Разом з листом від 07.11.2024 №60220-43766/С-01/8-0400/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надано позивачу оновлені довідки.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 у справі №160/15506/24 відповідачем виготовлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 :

- №ФД119050 від 10.09.2024 за нормами, чинними на 01.02.2020, яка містить такі складові грошового забезпечення: посадовий оклад 7 050,00 грн, оклад за військове звання 1 480,00 грн, відсоткова надбавка за вислугу років (50%) 4 265,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (13,50%), надбавка за таємність (15%), премія (25%), середній розмір додаткових видів ГЗ 4 581,17 грн, всього грошове забезпечення для обчислення пенсії 17 376,17 грн;

- №ФД119050 від 10.09.2024 за нормами, чинними на 01.02.2021, яка містить такі складові грошового забезпечення: посадовий оклад 7 050,00 грн, оклад за військове звання 1 480,00 грн, відсоткова надбавка за вислугу років (50%) 4 265,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (13,50%), надбавка за таємність (15%), премія (25%), середній розмір додаткових видів ГЗ 4 581,17 грн, всього грошове забезпечення для обчислення пенсії 17 376,17 грн;

- №ФД119050 від 10.09.2024 за нормами, чинними на 01.02.2022, яка містить такі складові грошового забезпечення: посадовий оклад 7 050,00 грн, оклад за військове звання 1 480,00 грн, відсоткова надбавка за вислугу років (50%) 4 265,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (13,50%), надбавка за таємність (15%), премія (25%), середній розмір додаткових видів ГЗ 4 581,17 грн, всього грошове забезпечення для обчислення пенсії 17 376,17 грн;

- №ФД119050 від 10.09.2024 за нормами, чинними на 01.02.2023, яка містить такі складові грошового забезпечення: посадовий оклад 7 050,00 грн, оклад за військове звання 1 480,00 грн, відсоткова надбавка за вислугу років (50%) 4 265,00 грн., надбавка за особливості проходження служби (13,50%), надбавка за таємність (15%), премія (25%), середній розмір додаткових видів ГЗ 4 581,17 грн, всього грошове забезпечення для обчислення пенсії 17 376,17 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

На підставі статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно зі статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

Таким чином, виконання законного рішення суду гарантує захист прав та свобод особи і є одним із показників утвердження принципу верховенства права у державі.

У Рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з частиною 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Таким чином, контроль за виконанням рішення суду, передбачений статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує законні права та інтереси позивача.

Задовольняючи частково позовну заяву у справі №160/15506/24 суд зауважив, що відповідач, фактично не надаючи позивачу довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, положень Постанови № 704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У рішенні від 13.08.2024 у справі №160/15506/24 суд виходив з такого.

«Через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема згідно із Законом № 294-IX, Законом №1082-IX, Законом №1928-ІХ, Законом №2710-ІХ виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

При цьому, встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується, як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Разом з цим, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Згідно із частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

З урахуванням наведеного, суд дійшов таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах:

- з 01.01.2020 положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

- через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 294-IX, Законом №1082-IX, Законом №1928-ІХ, Законом №2710-ІХ у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідок про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 Постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік);

- встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ, обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Застосовуючи ці висновки до обставин справи, суд зазначає, що відповідач, фактично не надаючи позивачу довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, положень Постанови № 704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.».

Втім, на виконання вказаного рішення суду, відповідачем надано до пенсійного органу довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, в яких зазначено складові грошового забезпечення, розраховані з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 (у розмірі 1762 грн), а не розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 (у розмірі 2102,00 грн), 01.01.2021 (у розмірі 2270,00 грн), 01.01.2022 (у розмірі 2481,00 грн), 01.01.2023 (у розмірі 2684,00 грн) на відповідні тарифні коефіцієнти.

Суд зазначає, що надання оновлених довідок на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 з розрахунком складових грошового забезпечення, визначених станом на 01.01.2018 не відповідає рішенню суду від 13.08.2024 у справі №160/15506/24.

Отже, відповідач не виконав рішення суду в частині надання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», для проведення з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.02.2023 перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність протиправних дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неналежного виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 у справі №160/15506/24.

Згідно з частиною 5 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Враховуючи наведене, суд, згідно з частиною 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Керуючись статтями 243, 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неналежного виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 у справі №160/15506/24.

Направити окрему ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_1 для вжиття заходів щодо усунення порушення, встановленого судом.

Про виконання окремої ухвали повідомити суд не пізніше одного місяця після її надходження.

Копію окремої ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар