Справа № 346/5752/24
Суддя: Сольський В. В.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/5752/24
Провадження № 2-а/346/80/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Сольського В. В.

за участю секретаря судового засідання Біди Ю.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Боднарука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Коломия адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області, поліцейського Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Шаламая Юрія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3258752 від 13.10.2024 року її притягнуто до адміністративної відповідальності поліцейським Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області сержантом поліції ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

В даній постанові зазначено, що 13 жовтня 2024 року в с. Лісний Хлібичин, Коломийського району, Івано-Франківської області, на автодорозі Н-10 км ОСОБА_1 керувала транспортним засобом "ВАЗ 21070", державний номерний знак " НОМЕР_1 ", який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушила п.19.1 а ПДР України- порушення водіями використання освітлювальних приладів в темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, в тунелях, тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Оскаржувану постанову відповідача вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Вказаного правопорушення ОСОБА_1 не вчиняла, про що зазначила поліцейському Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області сержанту поліції ОСОБА_2 в своєму усному поясненні, зазначивши, що 13 жовтня 2024 року в с. Лісний Хлібичин, Коломийського району, Івано-Франківської області не керувала вказаним транспортним засобом того дня в с. Лісний Хлібичин, Коломийського району, Івано-Франківської області.

За вказаною адрсою працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб "ВАЗ 21070", державний номерний знак " НОМЕР_1 ", яким керував ОСОБА_4 , житель с. Лісний Хлібичин, Коломийського району, Івано-Франківської області, підійшли до вказаного автомобіля, який був зупинений і в салоні автомобіля за кермом знаходився ОСОБА_4 , а ОСОБА_1 знаходилася на задньому сидінні пасажира. З незрозумілих причин працівники поліції, нічого не пояснюючи почали вимагати документи, посвідчення водія у ОСОБА_1 , яка знаходилась на задньому пасажирському сидінні. Оскільки ОСОБА_1 побоялась вступити в спір з працівниками поліції, під психологічним тиском надала працівникам поліції на їх незаконну вимогу посвідчення водія. У особи, яка керувала вказаним транспортним засобом працівники поліції взагалі не вимагали посвідчення водія і реєстраційних документів на зазначений транспортний засіб.

Перевіривши документи на транспортний засіб і дані ОСОБА_1 по своїй базі працівники поліції заявили ОСОБА_1 про те, що вони вважають, що вона керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Однак, жодних ознак алкогольного сп`яніння не вказали.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3258752 від 13.10.2024 року за ч.2 ст.122 КУпАП в присутності ОСОБА_1 працівники поліції не складали, а тому і не роз`яснювали їй її процесуальних прав передбачених ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП. На підпис дану постанову ОСОБА_1 не надавали і копію даної постанови ОСОБА_1 не вручали. Вказана постанова серії ЕНА № 3258752 від 13.10 2024 року не відображає всі обставини справи, та не відповідає вимогам ст.ст. 154,156 268,283 КУпАП, Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції». В постанові невірно вказано місце вчинення правопорушення с. Лісний Хлібичин, в той час, як все відбувалось в с. Черемхів Коломийського району Івано-Франківської області.

З даною постановою позивачка не погоджується, вказує, що вона не підтверджується належними і допустимими доказами та підлягає скасуванню.

Тому позивачка просить скасувати оскаржувану постанову як незаконну, а провадження по справі про адмінправопорушення закрити.

Ухвалою від 24.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали із зазначених підстав, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач, представник Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, 05.11.2024 року у визначений законодавством строк подав пояснення, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Надав відеозаписи події.

Відповідач, представник Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позов суду не подав.

Відповідач, поліцейський Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відзиву на позов суду не подав.

Ухвалою судді Коломийського міськрайонного суду від 24.10.2024 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та надано відповідачам 15-денний строк для надання відзивів на позов.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке:

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії серії ЕНА № 3258752 від 13.10.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 статті 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідност. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини п?ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов?язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами частини 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 19.1.а ПДР передбачено що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Згідно оскаржуваної постанови, факт порушення зафіксовано на відеореєстратор службового транспортного засобу інспектора поліції, долучений представником відповідача до матеріалів справи.

Так, з оглянутого відеозапису події, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно 13 жовтня 2024 року в с. Лісний Хлібичин, Коломийського району, Івано-Франківської області, на автодорозі Н-10 км керувала транспортним засобом "ВАЗ 21070", державний номерний знак " НОМЕР_1 " без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушила п.19.1 а ПДР, тобто вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Крім того, відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки (розділ ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом МВС від 18.12.2018 №1026).

Так, з оглянутих відеозаписів події, зафіксованих на відеореєстратор зі службового авто поліцейського та з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керувала транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушила п. 19.1а ПДР.

Працівником поліції подано сигнал про зупинку ТЗ. Після зупинки ТЗ ВАЗ 21070, працівник поліції виконав вимоги ч. 3 ст. 18 та ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу. Після чого ОСОБА_1 повідомила, що забула ввімкнути ближні фари через незначний досвід водіння.

Після виконання вимог, передбачених статтею 18 та статтею 35 Закону України «Про Національну полію», поліцейський висловив вимогу до водія про пред?явлення документів, передбачених підпунктами (а), (6), (г) пункту 2.1 ПДР. Водієм виявилась ОСОБА_1 , яка виконала вимогу поліцейського, пред?явивши вищевказані документи. Відповідно до статті 279 КУпАП, поліцейський ОСОБА_2 , як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення зазначені у статті 222 КУПАП, провів розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачене частиною другою статті 122 КУпАП щодо позивачки ОСОБА_1 . Позивачку ознайомлено з її правами, передбаченими статтею 268 КУпА1, статтею 63 Конституції України. Під час розгляду справи, заяв чи клопотань від позивачки не надходило. З оглянутого відеозапису видно, що позивачка поставила свій підпис в оскаржуваній постанові без будь-яких зауважень та їй було надано її копію.

Суд критично оцінює твердження позивачки про те, що вона не керувала ТЗ, а це здійснював її знайомий ОСОБА_4 як такі, що спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення. Поведінка позивачки та іншої особи, яка знаходилась в транспортному засобі, їхні висловлювання під час спілкування з поліцейськими, що зафіксовано на бодікамеру поліцейського дають підстави суду стверджувати, що саме позивачка керувала транспортним засобом в момент зупинки поліцейськими та саме вона допустила вказане в оскаржуваній постанові правопорушення, а її дії спрямовані на введення поліцейських в оману щодо фактичних обставин правопорушення.

Суд також відхиляє твердження позивачки щодо того, що в оскаржуваній постанові невірно вказано місце її складання с. Лісний Хлібичин, оскільки як слідує з відеозаписів подія відбулась на виїзді з автозаправної станції KLO на автодорогу Н-10 що поблизу населених пунктів с. Лісний Хлібичин та с. Черемхів, тому зазначення в постанові місця складання с. Лісний Хлібичин судом не виключається.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд зазначає, що доводи позивачки об`єктивно спростовуються належними та допустимими доказами відеозаписом події з відеорестратора службового транспортного засобу інспектора поліції та бзапису бодікамери поліцейського, долучених представником відповідача до матеріалів справи.

Будь-яких інших порушень процедури притягнення позивачки до адміністративної відповідальності судом не встановлено, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

За даних обставин, суд вважає, що доводи позивачки зводяться лише до незгоди із оскаржуваною постановою відповідача та зазначеними у ній фактичними обставинами адміністративного правопорушення, при цьому доказів про те, що відповідач під час прийняття оскаржуваної постанови порушив вимоги чинного законодавства позивачкою не долучено, як і не додано взагалі будь-якого доказу, який би підтверджував обставини, викладені у позовній заяві. Сумнівів щодо доведеності її вини, які б тлумачились на її користь, у суду немає.

З огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом, та норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у даній справі, суд вважає, що відповідач у справі під час прийняття постанови ЕНА № 3258752 від 13.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене нею правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та є предметом оскарження у даній справі, діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою, у зв`язку з чим позовні вимоги слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 72, 77, 162, 205 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, поліцйського Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Шаламая Юрія Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3258752 від 13.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. відмовити у зв`язку з безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, м. Івано-Франківськ, вул. Української Перемоги, 15.

Відповідач: Коломийський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, 78 203, м. Коломия, вул. Шевченка, 11а.

Відповідач: Поліцейський Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Шаламай Юрій Іванович, м. Коломия, вул. Шевченка, 11а.

Повний текст рішення складено 19.11.2024 року.

Суддя: Сольський В. В.