Справа № 400/4051/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/4051/24

Категорія:106020000 Головуючий в 1 інстанції: Устинов І.А.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 08.07.2024р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони (далі ТУ ССО) у Миколаївській області про:

- визнати протиправною бездіяльність ТУ ССО у Миколаївській області щодо відмови, ОСОБА_1 , зарахувати до стажу служби у ССО часу попередньої роботи в державних органах;

- зобов`язання ТУ ССО у Миколаївській області перерахувати, ОСОБА_1 , вислугу років в ССО відповідно до п.5 розділу І Положення про проходження Служби співробітникам ССО з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя №2236/0/15-2 від 18 листопада 2021 року, та зарахувати до стажу служби у ССО, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби в ССО, надання додаткової оплачуваної відпустки, час попередньої роботи в державних органах, а саме: час роботи з 14 жовтня 1993 року по 03 листопада 1995 року в Миколаївській кінно-спортивній базі (02р. 00міс. 21дн.); час роботи з 21 березня 1997 року по 23 жовтня 2017 в Миколаївській центральній районній лікарні (20р.7 міс.03 дн.); час роботи з 09 січня 2019 року по 31 січня 2019 року в Миколаївському обласному центрі паліативної допомоги та репродуктивних послуг Миколаївської обласної ради (00р. 00 міс. 23 дн.); час роботи з 08 квітня 2019 року по 20 березня 2020 в Управлінні соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації (00р. 11міс. 15дн.); час роботи з 23 березня 2020 року по 13 липня 2020 року в ТУ ССО (00р. 03 міс. 22дн.).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що наказом її було прийнято на службу до ССО. 26 квітня 2024 року вона звернулась до керівництва ТУ ССО у Миколаївській області з рапортом щодо зарахування до стажу служби у ССО стаж (час) роботи в державних органах, а саме: час роботи з 14 жовтня 1993 року по 03 листопада 1995 року в Миколаївській кінно-спортивній базі ( 02р.00міс.21дн.); час роботи з з 21 березня 1997 року по 23 жовтня 2017 року в Миколаївській центральній районній лікарні (20р. 7міс. 03дн.); час роботи з 09 січня 2019 року по 31 січня 2019 року в Миколаївському обласному центрі паліативної допомоги та репродуктивних послуг Миколаївської обласної ради (00р. 00 міс. 23дн.); час роботи з 08 квітня 2019 року по 20 березня 2020 року в Управлінні соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації (00р. 11міс. 15дн.); час роботи з 23 березня 2020 року по 13 липня 2020 року в ТУ ССО (00р. 03 міс. 22дн.). Однак, відповідач листом від 29 квітня 2024 року відмовив у зарахуванні зазначених періодів роботи до стажу служби в ССО та зазначив, що посада позивача не входить цього переліку, у зв`язку з чим зарахувати до стажу ССО час роботи в державних органах не є можливим. Вважаючи бездіяльність відповідача незаконною, позивач звернулась до суду з даним позовом за захистом порушеного права.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що рішенням Вищої ради правосуддя від 04 квітня 2019 року №1052/0/15-19 затверджено Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони. Поряд з цим, рішенням Вищої ради правосуддя від 18 листопада 2021 року №2236/0/15-21 внесені зміни до цього Положення, якими п.5 розділу І викладено у новій редакції, згідно з якою, зокрема, до стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ) та Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей" (далі Порядок №393). У свою чергу, Порядком №393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ до вислуги років зараховується, зокрема, час роботи в державних органах у разі переходу на службу до ССО на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою ССО. Такий перелік затверджений наказами ССО від 24 жовтня 2022 року №454 та від 05 грудня 2022 року №519 і включає лише керівні посади центрального органу управління ССО. У зв`язку з вищезазначеним посада позивачки не входить до цього переліку, у зв`язку з чим зарахувати до стажу ССО час роботи в державних органах не є можливим.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року позов ОСОБА_1 до ТУ ССО у Миколаївській області задоволено частково.

Визнано протиправною відмову ТУ ССО у Миколаївській області у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу служби у ССО час роботи з 08 квітня 2019 року по 20 березня 2020 року в Управлінні соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації (00р. 11міс. 15дн.); час роботи з 23 березня 2020 року по 13 липня 2020 року в ТУ ССО (00р.03 міс.22дн.).

Зобов`язано ТУ ССО у Миколаївській області перерахувати ОСОБА_1 вислугу років в ССО відповідно до п.5 розділу І Положення про проходження Служби співробітникам ССО з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя №2236/0/15-2 від 18 листопада 2021 року, зарахувавши до стажу служби у ССО, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби в ССО, надання додаткової оплачуваної відпустки, час роботи з 08 квітня 2019 року по 20 березня 2020 року в Управлінні соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації (00р. 11міс. 15дн.); час роботи з 23 березня 2020 року по 13 липня 2020 року в ТУ ССО (00р. 03 міс. 22дн.).

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ТУ ССО у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн.

В апеляційній скарзі ТУ ССО у Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до Порядку №393, відсутні підстави для перерахунку вислугу років позивача.

Крім того, апелянт зазначає, що перелік, затверджений наказом Служби судової охорони від 24 жовтня 2022 №454 (зі змінами), включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони. Виходячи з вищевикладеного вважаємо, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду є необґрунтованими, а тому відсутні правові підстави для зобов`язання територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області здійснити дії, зазначені позивачем у позовній заяві.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року іншими учасниками справи не оскаржено.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ТУ ССО у Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини:

ОСОБА_1 , прийнято на службу до ССО з 23 березня 2020 року.

Так, наказом ТУ ССО у Миколаївській області від 23 березня 2020 року №4о/с позивачку прийнято на посаду провідного бухгалтера фінансово-економічного відділу ТУ ССО у Миколаївській області.

З 14 липня 2020 року наказом ТУ ССО у Миколаївській області від 13 липня 2020 року №44 о/с позивачка прийнята на службу до ССО заступником начальника фінансово-економічного відділу та присвоєно перше спеціальне звання лейтенант ССО.

26 квітня 2024 року позивач звернулась до відповідача з рапортом щодо зарахування до стажу її служби у ССО стажу (періоду) роботи в державних органах, а саме: час роботи з 14 жовтня 1993 року по 03 листопада 1995 року в Миколаївській кінно-спортивній базі (02р. 00міс. 21дн.); час роботи з 21 березні 1997 року по 23 жовтня 2017 року в Миколаївській центральній районній лікарні (20р. 7міс. 03 дн.); час роботи з 09 січня 2019 року по 31 січня 2019 року в Миколаївському обласному центрі паліативної допомоги та репродуктивних послуг Миколаївської обласної ради (00р. 00міс. 23 дн.); час роботи з 08 квітня 2019 року по 20 березня 2020 року в Управлінні соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації (00р. 11міс. 15дн.); час роботи з 23 березня 2020 року по 13 липня 2020 року в ТУ ССО (00р. 03 міс. 22дн.).

Листом від 09 квітня 2024 року відповідач відмовив позивачці у зарахуванні до стажу її служби у ССО стажу (періоду) роботи в державних органах, оскільки посада позивача не входить до переліку, затвердженого наказом ССО від 24 жовтня 2022 року №454.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивачка звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу (в частині задоволених позовних вимог), суд першої інстанції виходив з того, що якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання для співробітників ССО певних гарантій, а саме права на зарахування до вислуги років для призначення пенсії часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до ССО на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою ССО за правилами, встановленими пунктом "и" ч.1 ст. 17 Закону №2262-ХІІ, держава, у даному випадку в особі ТУ ССО у Миколаївській області, безпідставно, відступаючи від гарантованих позивачці прав та правомірних сподівань, не зарахувала до її стажу службу в державних органах, як особі, на яку поширюється дія Закону №2262-ХІІ. Відтак стаж роботи позивачки в державних органах підлягає зарахуванню до її стажу служби у ССО, який дає право на встановлення співробітникам надбавки за стаж служби і надання додаткової оплачуваної відпустки.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що час роботи позивачки в Управлінні соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації відноситься до часу роботи в державних органах, а саме час роботи з 08 квітня 2019 року по 20 березня 2020 року в Управлінні соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації (00р. 11міс. 15дн.). Відтак, відмова відповідача у зарахуванні до стажу служби у ССО часу роботи з 23 березня 2020 року по 13 липня 2020 року в ТУ ССО (00р. 03 міс. 22дн.) та часу роботи з 08 квітня 2019 року по 20 березня 2020 року в Управлінні соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації (00 р. 11міс. 15дн.) є протиправною.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ст. 161, ч.ч.4, 6 ст. 163 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", абзацу 12 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей", п.п.8, 9 Розділу І Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року №384.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 161 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII) Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Керівництво діяльністю Служби судової охорони здійснює Голова Служби судової охорони, який призначається на посаду за результатами відкритого конкурсу і звільняється з посади Вищою радою правосуддя. Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби. Структуру та штатну чисельність центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби судової охорони затверджує Голова Служби за погодженням з Державною судовою адміністрацією України. Територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи.

Частиною 4 ст. 163 Закону №1402-VIII в редакції до 23 травня 2021 року було передбачено, що до стажу служби у Службі судової охорони зараховується стаж служби в поліції, органах внутрішніх справ, військова служба в Збройних Силах України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону.

Водночас, ч.6 ст. 163 Закону №1402-VIII в редакції до 23 травня 2021 року визначала, що порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони визначається у відповідному положенні, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

З метою вдосконалення існуючого порядку зарахування до стажу служби у Службі судової охорони окремих періодів військової служби та служби в правоохоронних та інших державних органах, який дозволяє встановлювати співробітникам надбавки за стаж служби, а також надання їм додаткової оплачуваної відпустки, Верховною Радою України прийнято Закон України №1417-IX від 27 квітня 2021 року "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", який набув чинності з 23 травня 2021 року, та деяких законів України щодо врегулювання окремих питань правового статусу працівників Служби судової охорони", яким Закон України "Про судоустрій і статус суддів" доповнено ст. 162-1 такого змісту: "Стаття 162-1. Правовий статус працівників Служби судової охорони. 1. До працівників Служби судової охорони належать особи, яким присвоєно спеціальні звання співробітників Служби судової охорони, державні службовці та особи, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони. 2. Порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони регулюється цим Законом та положенням, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України. 3. На державних службовців Служби судової охорони поширюється дія Закону України "Про державну службу". Посади державних службовців Служби судової охорони відносяться до відповідних категорій посад державної служби в порядку, встановленому законодавством. 4. Повноваження керівника державної служби у Службі судової охорони здійснюють Голова Служби судової охорони та керівники територіальних підрозділів Служби судової охорони. 5. Трудові відносини працівників, які уклали трудовий договір із Службою судової охорони, регулюються законодавством України про працю. 6. Для захисту своїх прав та законних інтересів працівники Служби судової охорони можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності". Професійним спілкам співробітників Служби судової охорони та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь".

Разом з тим, ст. 163 Закону №1402-VIII після ч.3 доповнено новою ч.4, відповідно до якої на співробітників Служби судової охорони поширюється дія Дисциплінарного статуту Національної поліції України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Порядок проведення службового розслідування стосовно співробітників Служби судової охорони та утворення дисциплінарних комісій, їх повноваження встановлюються Головою Служби судової охорони.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04 квітня 2019 року №1052/0/15-19 "Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони", затверджено Положення, яке визначає порядок проходження громадянами України служби в Службі судової охорони (Положення).

Положенням, із змінами, внесеними згідно з Рішенням Вищої ради правосуддя №2236/0/15-21 від 18 листопада 2021 року, встановлено, що час проходження служби у Службі судової охорони зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах. Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей" (пункт 5 Положення).

Отже, п.5 Положення містить бланкетну норму, яка вказує, що при обрахунку стажу служби в ССО слід враховувати періоди, зазначені у Законі №2262 та Порядку№393.

Так, п."и" ч.1 ст. 17 Закону №2262-ХІІ визначено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у п.п."б"-"д", "з" ст. 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Абзац 12 п.1 Порядку №393 також передбачає, що до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ зараховується час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу або службу в органи Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, що затверджуються відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, Міністерством юстиції, Міністерством фінансів, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

Механізм виплати грошового забезпечення працівникам ССО, визначено Порядком виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року №384 (далі Порядок №384).

Приписам даного Порядку №384 передбачено, що до щомісячних основних видів грошового забезпечення працівників ССО, серед іншого, належить надбавка за вислугу років (пп.3 п.5 розділу І Порядку №384).

Відповідно до п.п.8, 9 Розділу І Порядку №384 грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади, серед іншого, в територіальних орган Служби судової охорони. Підставою для виплати грошового забезпечення є наказ Служби або територіального управління Служби про призначення на посаду співробітника в Службі, територіальному управлінні Служби та встановлення розмірів посадового окладу, надбавок, доплат.

Аналізуючи вищенаведені норми, колегія суддів доходить висновку, що стаж (час) роботи в державних органах зараховується до стажу в Службі судової охорони. При цьому, таке право закріплене в Законі №2262-XII та Порядку №393, а порядок його реалізації визначені Порядком №384 та Положенням.

Наказом Служби судової охорони від 24 жовтня 2022 року №454 затверджено Перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах і до такого Переліку віднесено наступні посади: 1. Перший заступник Голови Служби судової охорони, заступники Голови Служби судової охорони; 2. Начальники управлінь, відділів та їх заступники центрального органу управління Служби судової охорони.

Наказом ССО від 05 грудня 2022 року №519 до вказаного вище Переліку внесено зміни, у зв`язку з чим останній викладено у новій редакції, а саме: " 1. Перший заступник Голови Служби судової охорони, заступники Голови Служби судової охорони; 2. Начальники управлінь, відділів, служб, секторів та їх заступники центрального органу управління Служби судової охорони."

Таким чином, перелік, затверджений наказом ССО від 24 жовтня 2022 №454 (зі змінами), включає лише керівні посади центрального органу управління ССО. Водночас, нормами чинного законодавства право зарахування до стажу служби у Службі судової охорони, яке дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки, не поставлено в залежність від того, в центральному чи територіальному органі Служби судової охорони вони проходять службу.

При цьому, колегія суддів акцентує увагу на тому, що перелік посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, станом на час виникнення спірних правовідносин, Головою Служби судової охорони не затверджено.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував сталу судову практику під час вирішення питання щодо не затвердження державним органом списку посад, які зараховуються до стажу для обчислення вислуги років, зокрема в постановах Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі №813/5876/15, від 20 вересня 2019 року у справі №813/904/15, від 04 жовтня 2018 року у справі №819/1695/16 тощо.

Закон №2262-XII, зокрема встановлює для осіб начальницького складу податкової міліції передбачені гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення і затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають у процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для осіб начальницького складу податкової міліції як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Крім того, принцип юридичної визначеності, закріплений у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності в даному випадку відсутність визначеного переліку посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони для обрахунку стажу.

Якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання для співробітників Служби судової охорони певних гарантій, а саме права на зарахування до стажу служби часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони за правилами, встановленими пунктом "и" частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ, держава, у даному випадку в особі ТУ ССО у Волинської області, безпідставно, відступаючи від гарантованих позивачу прав та правомірних сподівань, не зарахувала до її стажу службу в державних органах, як особі, на яку поширюється дія Закону №2262-ХІІ.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 14 серпня 2019 року у справі №1740/2508/18, від 20 вересня 2019 року у справі №813/904/15, від 18 листопада 2019 року №813/5876/15.

Разом з тим, ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, записами трудової книжки ОСОБА_1 підтверджуються такі період її роботи в державних органах з 08 квітня 2019 року по 20 березня 2020 року в Управлінні соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації (00р. 11міс. 15дн.), з 23 березня 2020 року по 13 липня 2020 року в ТУ ССО (00р. 03 міс. 22дн.).

Та обставина, що ОСОБА_1 у спірні періоди працювала на державній службі, ТУ ССО у Миколаївській області не оспорюється.

Відтак, не зарахування відповідачем зазначених періодів до стажу служби позивача у ССО суперечить приписами закону, а посилання апелянта на відсутність у затвердженому переліку посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, як на підставу для відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів до стажу служби у Службі, на думку колегії суддів, є необґрунтованим.

Також, безпідставними є покликання апелянта на наказ ССО "Про затвердження Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах" №454 від 24.жовтня 2022 року, відповідно до якого позивач не обіймала посад за таким переліком, позаяк, з огляду на принцип дії нормативно-правових актів в часі, такий не існував на час виникнення спірних правовідносин та, відповідно, не поширює на них свою дію. В даному контексті слід зазначити про те, що п."и" ч.1 ст. 17 Закону №2262-ХІІ передбачено зарахування відповідного попереднього часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони саме на посади середнього і вищого складу.

Статтею 164 Закону 1402-VIII установлюються спеціальні звання співробітників ССО. Зокрема, спеціальними званнями середнього складу є молодший лейтенант ССО; лейтенант ССО; старший лейтенант ССО; капітан ССО; майор ССО; підполковник ССО; полковник ССО (п.2 ч.1 ст. 164 Закону 1402-VIII).

Колегія суддів враховує, що з 14 липня 2020 року наказом ТУ ССО у Миколаївській області від 13 липня 2020 року №44 о/с позивач прийнята на службу до ССО заступником начальника фінансово-економічного відділу та присвоєно перше спеціальне звання лейтенант ССО, що додатково підтверджує перебування позивача на посаді у ССО, у разі переходу на яку підлягає зарахуванню попередній період роботи в державних органах.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 18 листопада 2024 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.