Справа № 640/17271/22
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 640/17271/22

адміністративне провадження № К/990/14436/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., перевіривши матеріали адміністративної справи № 640/17271/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія "Укренерго"», про визнання протиправними та нечинними правил в частині, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Енерджі" на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2024 року

ВСТАНОВИВ:

Верховний Суд ухвалою від 01 травня 2024 року відкрив касаційне провадження, витребував адміністративну справу та запропоновав учасникам справи надати відзив на касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) під час підготовки справи до розгляду суд вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» заявило клопотання про зупинити виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2024 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, Суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 370 КАС України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини першої статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як винятковий захід, повинні бути поважні причини. Відповідна заява повинна бути мотивована, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін, а також не порушувати прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат; існуватимуть перешкоди для застосування або буде неможливим застосування передбаченого статтями 380 та 381 КАС України механізму повороту виконання судового рішення.

Сподівання та припущення заявника стосовно результатів касаційного розгляду справи не можуть бути безумовною підставою для зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Суд також враховує, що розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Сформовані та вже усталені позиції Європейського суду з прав людини стосовно виконання судових рішень полягають у наступному: право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ("Шмалько проти України" (Shmalko v. Ukraine, заява № 60750/00, пункт 43)). Суд також виходить з того, що важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень протоколу ("Бурдов проти росії" (Burdov v. russia, заява № 589498/00, пункт 34)).

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece, заява № 18357/91, пункт 40), "Деркач та Палек проти України" (Derkach and Palek v. Ukraine, заяви № 34297/02 та № 39574/02, пункт 18): право на суд, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін; ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок; право на звернення до суду також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні; виконання судового рішення, яке набрало законної сили підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок ("Іммобільяре Саффі проти Італії " (Immobiliare Saffi v. Italy, заява № 22774/93, пункт 74)).

Відповідно до пункту 34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бурдов проти росії" (Burdov v. russia, заява № 589498/00), пункту 52 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine, заява № 40450/04), відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу.

У пункті 33 рішення Європейського суду з прав людини "Сокур проти України" (Socur v. Ukraine, заява № 29439/02) зазначено про те, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Враховуючи викладене, а також те, що, скаржником не наведено належних підстав на обґрунтування необхідності зупинення оскаржуваних рішень, Суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання скаржника.

Аналогічна правова позиція щодо застосування положень пункту 4 частини четвертої статті 340, частини першої статті 375 КАС України, висловлена, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі № 806/2305/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 813/1813/18, від 12 листопада 2019 року у справі № 520/8576/18 та від 18 листопада 2019 року у справі № 520/9336/18.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, та Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія "Укренерго"» заявили клопотання про касаційний розгляд справи у судовому засіданні.

Відповідно до положень частини третьої статті 340 КАС України після проведення підготовчих дій суддя-доповідач призначає справу до касаційного розгляду у судовому засіданні чи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи значення справи для сторін, категорію та складність справи, Суд вважає, що клопотання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, та Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія "Укренерго"» слід задовольнити, а касаційний розгляд справи призначити у судовому засіданні.

Керуючись статтями 248, 256, 340, 344, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» у задоволенні клопотання про зупинення виконання судового рішення.

2. Задовольнити клопотання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, та Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія "Укренерго"» про касаційний розгляд справи у судовому засіданні.

3. Закінчити підготовчі дії у справі № 640/17271/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Енерджі» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, про визнання протиправними та нечинними правил в частині та призначити розгляд цієї справи у судовому засіданні колегією у складі трьох суддів на 26 листопада 2024 року о 14 годині 15 хвилин у приміщенні Касаційного адміністративного суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корпус 5.

4. Повідомити учасників справи про дату, час та місце судового засідання та попередити, що неприбуття учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце касаційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

5. Інформувати, що відомості у справі, яка розглядається, учасники справи можуть отримати за адресою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: supreme.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і не може бути оскаржена.

Суддя Я.О. Берназюк