Справа № 520/25383/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 р.Справа № 520/25383/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2024, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., повний текст складено 25.09.24 року по справі № 520/25383/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 15.08.2024р; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 15.08.2024р; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 15.08.2024р; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 15.08.2024р.

Позивачем до позовної заяви також додано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 задоволено клопотання представника позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи. Призначено судову почеркознавчу експертизу по справі №520/25383/24 на вирішення якої поставити наступне питання:

- чи виконаний від імені ОСОБА_1 підпис, зображення якого міститься в корінці повідомленні про вручення поштового відправлення № 228 самою ОСОБА_1 , чи іншою невідомою особою?

Проведення судової почеркознавчої експертизи по справі №520/25383/24 доручено експертам Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України (м. Харків, вул. Золочівська, 8-А). Попереджено судового експерта, до початку проведення судової експертизи, про відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Зобов`язано ОСОБА_1 отримати і оплатити рахунок експертної установи за проведення судової експертизи. Зупинено провадження у справі до повернення матеріалів справи з експертної установи до суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ГУ ДПС у Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі № 520/25383/24 та направити адміністративну справу для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції дійшов до хибного висновку про необхідність спеціальних знань для з`ясування обставин справи, висновок експерта не може бути замінений іншими засобами доказування, оскільки на корінці поштового повідомлення рішення міститься підпис та відмітка поштового оператора, що таке повідомлення вручено особисто.

Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про зупинення дії виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2024, яке не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини 4 ст. 300 КАС України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

З аналізу положень наведеної норми права слідує, що суд апеляційної інстанції наділений повноваженнями щодо зупинення дії оскарженого рішення лише у випадку коли судом поновлюється строк на його апеляційне оскарження.

У даному випадку, як встановлено вище, апеляційна скарга подана відповідачем у визначений процесуальним законом строк, у зв`язку з чим питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції судом не вирішувалося.

Окрім того, слід зауважити, що частиною 4 статті 300 КАС України передбачена можливість зупинення дії саме рішення суду першої інстанції. У випадку оскарження ухвали суду першої інстанції апеляційний суд не наділений такими повноваженнями.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Представник відповідача наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Пунктом 3 частини 3 статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з частинами 1, 3, 4, 5, 6 статті 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 КАС України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичні рекомендації з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Так, згідно з п. 1.1 Інструкції призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - експертизи та дослідження) судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - експертні установи) та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ (далі - експерти), їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Митним кодексом України, Законами України "Про судову експертизу", "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією.

Відповідно до п.п. 1.2.1 п. 1.2 Інструкції одним із основних видів експертиз криміналістична: почеркознавча; лінгвістична експертиза мовлення; технічна експертиза документів; експертиза зброї та слідів і обставин її використання; трасологічна (крім досліджень слідів пошкодження одягу, пов`язаних з одночасним спричиненням тілесних ушкоджень, які проводяться в бюро судово-медичної експертизи); фототехнічна, портретна; відео-, звукозапису; вибухотехнічна; техногенних вибухів; матеріалів, речовин та виробів (лакофарбових матеріалів і покрить; полімерних матеріалів; волокнистих матеріалів; нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів; скла, кераміки; наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; спиртовмісних сумішей; ґрунтів; металів і сплавів та виробів з них; наявності шкідливих речовин (пестицидів) у навколишньому середовищі; речовин хімічних виробництв та спеціальних хімічних речовин; харчових продуктів; сильнодіючих і отруйних речовин; вибухових речовин, продуктів вибуху (пострілу)); біологічна.

Згідно з п. 1.1 розділу І Науково-методичних рекомендацій основними завданнями почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

п. 1.2 розділу І Науково-методичних рекомендацій визначено орієнтовний перелік вирішуваних зазначеною експертизою питань.

Так, предметом спору у даній справі є правомірність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Харківській області №0 від 15.08.2024р., №0 від 15.08.2024р., №0 від 15.08.2024р., №0 від 15.08.2024р.

Підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Харківській області слугувало винесення акту перевірки, яким встановлено порушення п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 179.1 ст. 179 Податкового Кодексу України в частині ненадання декларації про майновий стан та доходи за 2023, п.16.1.12 п. 16.1 ст. 16, п. 44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового Кодексу України, що передувало надіслання листа (запиту) до позивачки та не надання нею необхідних документів на такий лист (запит).

Позивачка заперечує щодо отримання нею листа (запиту) та зазначає, що корінець про повідомлення містить підпис іншої особи від імені ОСОБА_1 .

Таким чином, вирішення питання приналежності підпису позивачу чи іншій особі на корінці про вручення поштового повідомлення матиме значення для встановлення правомірності висновків акту перевірки та прийняття на підставі таких висновків оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Харківській області.

Колегія суддів зазначає, що метою призначення у даній справі експертизи є забезпечення правильного встановлення обставин за допомогою спеціальних знань шляхом вирішення поставлених питань.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності призначення судової почеркознавчої експертизи.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 312, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 25.09.2024 по справі № 520/25383/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 18.11.2024 року