Справа № 120/14916/24
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

11 листопада 2024 р. Справа № 120/14916/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про забезпечення позову, що подана одночасно із позовною заявою,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо оскарження рішення про відмову в наданні відстрочки від призову під час мобілізації та дій по мобілізації позивача.

Разом із позовною заявою представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що 31 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою, у якій просив надати відстрочку від призову під час мобілізації відповідно до пункту 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

05 листопада 2024 року за допомогою засобів телефонного зв`язку позивача повідомлено про те, що йому надано відстрочку від призову під час мобілізації, а для отримання військового квитка з відповідною відміткою останньому необхідно з`явитися до відповідача.

Позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де його повідомили про те, що за результатами розгляду заяви від 31 жовтня 2024 року комісія ухвалила рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

При цьому, як зазначає представник позивача, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 було застосовано фізичний та психологічний тиск, відібрано документи та телефон.

В подальшому, з порушенням приписів Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" позивача було мобілізовано та направлено для проходження військової служби.

06 листопада 2024 року у відповідь на запит представника позивача відповідачем надано витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06 листопада 2024 року № 984 "Про призову та відправку військовозобов`язаних під час проведення мобілізації". Відповідно до пункту 2.2 цього наказу вирішено призвати та направити для проходження військової служби за мобілізацією з ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Водночас представниця позивача зазначає, що рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову в наданні відстрочки від призову є протиправним, оскільки позивач є багатодітним батьком, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та має право на відстрочку під час мобілізації відповідно до пункту 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

При цьому, якщо позивача буде направлено до військової частини та зараховано до списків особового складу військової частини, він набуде статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку та унеможливить виконання рішення суду, якщо таке буде ухвалено на користь позивача, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка набула статусу військовослужбовця, є неможливим.

За наведених обставин представниця позивача вважає, що наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби за мобілізацією з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням наведеної норми суд вирішив розгляд заяви про забезпечення позову здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд зважає на таке.

Особливості інституту забезпечення позову в адміністративному процесі врегульовані главою 10 розділу 1 КАС України.

Так, частиною 1 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина 2 статті 150 КАС України).

В свою чергу, частиною 1 статті 151 КАС України передбачено види забезпечення позову, серед яких: зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; заборона відповідачу вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами частини 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову; заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами; суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС України).

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав та законних інтересів позивачів (фізичних та юридичних осіб) в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний гарантувати у суворій відповідності до закону та за наявності безумовних фактичних підстав, виконання майбутнього рішення суду або/та ефективний захист позивача, який неможливий без негайного втручання суду.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, в ході розгляду поданої заяви суд установив, що позовні вимоги стосуються оскарження рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову в наданні відстрочки від призову під час мобілізації позивачеві та дій по його мобілізації.

Водночас у заяві про забезпечення позову йдеться про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби за мобілізацією з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відтак слід дійти висновку, що обраний заявником спосіб забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо направлення позивача для проходження військової служби не узгоджується із предметом позову (змістом позовних вимог), адже зі змісту позову слідує, що позивач не погоджується із рішенням про відмову в наданні йому відстрочки від призову, а також діями по його мобілізації, а заява про забезпечення позову стосується заборони направляти позивача для проходження військової служби.

Така неузгодженість унеможливлює застосовування обраного заявницею заходу забезпечення позову.

Ба більше, у поданій заяві йдеться про те, що ОСОБА_1 вже направлено для проходження військової служби, що свідчить про реалізацію підпункту 2.2 пункту 2 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 06 листопада 2024 року № 984, відповідно до якого солдата ОСОБА_1 призвано та направлено для проходження військової служби за мобілізацією з ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, оскільки вказаний наказ вичерпав свою дію після його реалізації, тому забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії по направленню позивача для проходження військової служби є неможливим, позбавлене сенсу та значною мірою може призвести до невизначеності у відносинах публічної (військової) служби, які вже виникли.

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому заяву про забезпечення позову слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 241, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович