Справа № 260/4679/24
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 листопада 2024 року м. Ужгород№ 260/4679/24
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , третя особа - Національна академія Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація Державної прикордонної служби України звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , яким просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України грошові кошти в розмірі 186452,83 грн - витрати, пов`язані з його утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) в Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького з 26.08.2022 по 26.06.2024 на посаді курсанта.

Наказом ректора академії № 699-ос від 24.06.2024 з відповідачем було припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) відповідно до частини 11 (через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем), частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключено зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення з 26.06.2024.

Позивач зазначає, що відповідач під час навчання перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Всього на утримання відповідача було витрачено: на грошове забезпечення 164790,78 грн, на речове майно 3583,16 грн, на продовольче забезпечення 12762,88 грн, на забезпечення комунальними послугами та енергоносіями 5316,01 грн., всього на суму 186452,83 грн.

З урахуванням зазначеного, позивач, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі була надіслана позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, місце реєстрації позивача, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру.

Однак, відповідно до трекінгу поштового відправлення з веб-сайту «Укрпошта», таке відправлення повернулося із відміткою установи поштового зв`язку «закінчення встановленого терміну зберігання».

Згідно з частиною 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Таким чином, враховуючи, що вказана ухвала направлялася поштовим відправленням із відміткою "судова повістка", така вважаються врученими належним чином.

Таким чином, ухвала Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі № 260/4679/24 вважається такою, що вручена ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що неподання відзиву на позовну заяву не перешкоджає розгляду даної адміністративної справи за наявними матеріалами, відтак, у силу приписів частини 2 статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Третьою особою, Національною академією Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького ухвалу про відкриття провадження у отримано 23.07.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Разом з тим, третьою особою не подано пояснення щодо позову.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.08.2022 між Національною академією Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького та ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України.

З вищевказаного контракту слідує, що однією з умов у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, незадовільне складання іспитів або недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового начального закладу на посадах офіцерського складу є відшкодування АДПС України витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до витягу з наказу ректора Національної академії № 744-ос від 26.08.2022 «Про особовий склад» відповідача з 26.08.2022, зокрема, занесено в списки курсантів та зараховано на всі види забезпечення.

Відповідно до витягу з наказу ректора Національної академії № 699-ос від 24.06.2024 «Про особовий склад» з відповідачем розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) та виключено зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення за частиною одинадцятою (через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем), частиною десятої статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до розрахунку № 9 витрат на утримання відповідача у навчальному закладі за період з 26.08.20222 по 26.06.2024 всього витрати на утримання складають 186452,93 грн, в т.ч. грошове забезпечення 164790,78 грн, речове забезпечення 3583,16 грн, продовольче забезпечення 12762,88 грн, медичне забезпечення 0,00 грн, забезпечення комунальними послугами та енергоносіями 5316,01 грн, проїзд до місця проведення канікулярної відпустки та назад 0,00 грн.

Крім того, довідкою-розрахунком на утримання грошового забезпечення з курсанта солдата ОСОБА_1 за період з 26.08.2022 по 26.06.2024 підтверджено, що сума до відшкодування грошового забезпечення складає 164790,78 грн. Довідкою-розрахунком № 29 від 21.06.2024 підтверджено розмір відшкодування витрат за речове майно у сумі 3583,16 грн, довідкою розрахунком № 2035 від 20.06.2024 розраховано, що розмір витрат на продовольче забезпечення, що підлягає до відшкодування складає 12762,88 грн та довідкою-розрахунком вартості витрат на комунальні послуги під час навчання солдата розраховано суму, яка підлягає до відшкодування за 2022-2024 роки.

Разом з тим, 24.06.2024 відповідача було ознайомлено з вимогою щодо виконання зобов`язань, якою запропоновано ОСОБА_1 в термін до дня виключення зі списків Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького добровільно відшкодувати витрати, що пов`язані з утриманням на загальну суму 186452,83 грн, однак останній відмовився від добровільного відшкодування коштів, що засвідчено власним підписом відповідача.

Станом на день розгляду справи у матеріалах справи відсутні докази повного або часткового відшкодування відповідачем коштів в сумі 186452,83 грн.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За приписами частини 1 статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частина 4 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 6 статті 2 вказаного Закону закріплено, що до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (надалі по тексту також - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Так, відповідно до частини 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти від 12.07.2006 № 964.

Пунктом 1 Порядку № 964 передбачено, що цей порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (надалі, також - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти.

В силу вимог пункту 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється закладом вищої освіти згідно з нормами утримання курсантів (пункт 4 Порядку № 964).

На виконання вищевказаного пункту 3 Порядку № 964 Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ від 16.07.2007 за № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних.

Підпунктом 1.1 пункту 1 Порядку № 419/831/240/605/537/219/534 визначено, що даний Порядок розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній прикордонній службі України, Управлінню державної охорони України, Службі безпеки України та Державній спеціальній службі транспорту України (надалі по тексту також - міністерства) витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу, у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення ВНЗ.

Згідно з підпунктом 1.2 пункту 1 вказаного Порядку зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням, зазначається в контракті під час його укладання.

У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ (абзац 3 підпункту 2.3 пункту 2 Порядку).

В той же час, пунктом 7 Порядку № 964, визначено, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Відтак, Національною академією Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького відповідно до вимог Порядку № 964 та Порядку № 419/831/240/605/537/219/534 розраховані фактичні витрати, пов`язані з утриманням відповідача з дня його зарахування до Національної академії по день виключення зі списків особового складу вищого навчального закладу, загальна сума яких склала 186452,83 грн в т.ч. грошове забезпечення 164790,78 грн, речове забезпечення 3583,16 грн, продовольче забезпечення 12762,88 грн, медичне забезпечення 0,00 грн, забезпечення комунальними послугами та енергоносіями 5316,01 грн, проїзд до місця проведення канікулярної відпустки та назад 0,00 грн, що підтверджено розрахунком № 9 витрат на утримання ОСОБА_1 .

Повертаючись до фактичних обставин у справі, як слідує із змісту пункту першого контракту про проходження військової служби (навчання) курсантом вищого військового навчального закладу ДПС України від 26.08.2022, відповідач взяв на себе обов`язок добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання) у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, незадовільне складення іспитів або недисциплінованість та вразі відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу на посадах офіцерського складу.

Проставлений 26.08.2022 підпис ОСОБА_1 у вказаному контракті свідчить про ознайомлення останнього, станом на момент укладення контракту, про обов`язок відшкодування таких витрат у разі виникнення вищевказаних обставин.

Крім того, відповідачу надавалася можливість в добровільному порядку в термін до дня виключення зі списків Національної академії добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, однак він під власний підпис зазначив про відмову відшкодовувати кошти у добровільному порядку.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку, що відповідач в належному порядку був ознайомлений з обов`язком щодо відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 13.01.2023 по справі № 440/2692/20, грошове забезпечення курсантів вищих навчальних закладів належить до категорії витрат на їх навчання і за наявності на те підстав підлягають компенсації.

Враховуючи те, що відповідачем не відшкодовано у добровільному порядку витрати в розмірі 186452,83 грн, пов`язані з утриманням під час навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, то суд вважає підставним звернення позивача до суду із вказаним позовом, у спосіб визначений частиною десятою статті 25 «Про військовий обов`язок і військову службу».

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки у даній справі задоволено позов суб`єкта владних повноважень, тому судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись статтями 9, 14, 77, 90, 139, 242-246, 256, 371, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , третя особа - Національна академія Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ - 14321481) витрати, пов`язані з утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, в розмірі 186452,83 грн (сто вісімдесят шість тисяч чотириста п`ятдесят дві гривні вісімдесят три копійки).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк