Справа № 400/7899/23
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/7899/23

Головуючий в 1 інстанції: Величко А.В.

Дата і місце ухвалення 07.08.2024 р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частина НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 19.07.2017 року по 28.02.2018 року включно;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.07.2017 року по 28.02.2018 року включно в сумі 26580 гривень 27 копійок із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 26.02.2019 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4039 гривень 19 копійок в місяць у загальній сумі 48176 гривень 69 копійок за період з 01.03.2018 року по 26.02.2019 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2017 по 28.02.2018 включно не в повному розмірі.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.07.2017 по 28.02.2018 включно в сумі 26580,27 гривень.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 26.02.2019 р. включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.03 р. № 1078.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4039,19 грн. за період з 01.03.2018 р. по 26.02.2019 р. включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.03 р. № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.04 р. № 44, з урахуванням раніше виплачених сум. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що висновки суду першої інстанції суперечать нормам матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що в січні 2008 року не існувало самої Військової частини НОМЕР_1 , а отже за цією посадою не міг були встановлений будь-який посадовий оклад, з урахуванням якого можливо було б здійснити розрахунок індексації грошового забезпечення. Апелянт вважає, що індекс споживчих цін для проведення подальшої індексації має розраховуватися з січня 2016 року. Крім того, апелянт вважає, що заявлені позовні вимоги в межах справи № 400/7899/23 є тотожними з вимогами, що вже розглянуті судом у справах №№ 400/2165/20, 400/9402/21, у зв`язку з чим наявні підстави для закриття провадження відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2019 року № 42 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

У період з 19.07.2017 року по 30.11.2018 року відповідач не нараховував та не виплачував позивачу індексацію грошового забезпечення.

За період з 01.12.2018 року по 26.02.2019 року позивачу нараховано і виплачено 208,16 грн.

Позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 з заявою про виплату індексації грошового забезпечення.

Однак, відповідачем надано відповідь в якій зазначено, що в межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям збройних Сил України у липні 2017 - лютому 2018 роки у Міністерства оборони України не було.

Вважаючи, що він має право на виплату сум індексації грошового забезпечення позивач звернувся із позовом до суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року у справі №400/2165/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2017 року по 30.11.2018 року та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.07.2017 року по 30.11.2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.12.2020 року у справі № 400/2165/20 відповідач нарахував та виплатив позивачу індексацію у розмірі 482,29 грн.

Не погодившись з нарахованою відповідачем сумою індексації, вважаючи, що військова частина НОМЕР_1 протиправно застосувала при нарахуванні індексації за період з 19.07.2017 року по 28.02.2018 року базовий період квітень 2017, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року у справі №400/9402/21 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування квітня 2017 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2017 року по 28.02.2018 року включно та зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.07.2017 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 р. № 44, з урахуванням раніше виплачених сум. У решті позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2022 року рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року у справі №400/9402/21 залишено без змін.

На виконання рішення суду у справі №400/9402/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію за період з 19.07.2017 року по 28.02.2018 року в сумі 2168, 32 грн.

Не погодившись з виплаченою сумою індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду про стягнення суми індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2017 року по 28.02.2018 року, а також стягнення індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 26.02.2019 року.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу та приймаючи рішення, виходив з того, що незважаючи на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року у справі №400/9402/21, якою зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19 липня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, відповідач протиправно застосував новий базовий місяць, що свідчить про протиправність дій відповідача. Вирішуючи питання захисту порушеного права, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 19.07.2017 по 28.02.2018 включно в сумі 26580,27 гривень.

В іншій частині позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача у спірних правовідносинах, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті позивачу «індексації-різниці» в розмірі 4039,19 грн. щомісячно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

Колегія суддів, переглядаючи справу в апеляційному порядку та надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, виходить з такого.

Так, щодо позовних вимог стосовно невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2017 року по 28.02.2018 року включно, колегія суддів зазначає про наступне.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Відтак, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до положень ч.1 ст.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Статтею 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, в силу вимог ст. ст. 18 та 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до п.2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Згідно з п.4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Базовим місяцем при обчислені індексу для проведення індексації слід вважати місяць підвищення заробітної плати за рахунок зростання її постійних складових, зокрема, тарифних ставок (окладів). Якщо сума підвищення заробітної плати за рахунок постійних складових менша від суми індексу нарахованої відповідно до Порядку, то місяць такого підвищення не вважається базовим і індексація продовжується. При порівнянні суми підвищення заробітної плати та суми індексації при визначені базового місяця береться заробітна плата в частині постійних складових в розрахунку за повний відпрацьований місяць.

Таким чином, згідно із пунктом 5 Порядку №1078 місяць, у якому підвищено заробітну плату, вважають базовим для індексації за дотримання таких умов: заробітна плата зросла за рахунок її постійних складових; сума підвищення більша, ніж можлива індексація.

Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. При цьому, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 указаної Постанови вона набрала чинності з 01 січня 2008 року.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме: до 01 березня 2018 року.

Отже, відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 19.07.2017 року по 28.02.2018 року включно. При цьому, колегія суддів враховує висновки щодо застосування норм права, викладені зокрема у постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року (справа №400/1118/21), від 28 червня 2022 року по справі № 420/4841/21.

Колегія суддів також враховує, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року у справі №400/9402/21, зокрема, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.07.2017 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 р. № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем при розрахунку наростаючого індексу споживчих цін застосовано наростаючий коефіцієнт, який відповідає базовому місяцю «січень 2016 року».

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність дій військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2017 по 28.02.2018 включно не в повному розмірі.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з Військової частини НОМЕР_1 індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2017 року по 28.02.2018 року включно в сумі 26580 гривень 27 копійок, суд першої інстанції вірно встановив що нарахована сума індексації грошового забезпечення при застосуванні базового місяця січень 2008 року та за період з 19.07.2017 року по 28.02.2018 року включно складає 29760,86 грн., а фактично було сплачено 2168,32 грн. Таким чином, недоплачена за період з 19.07.2017 року по 28.02.2018 року включно сума індексації складає 26580,27 грн.

Разом з тим, стягненню підлягають нараховані, проте не виплачені суми. Проте, у спірних правовідносинах відповідач не нарахував позивачу індексацію грошового забезпечення саме в сумі 26580,27 грн.

Враховуючи викладене, та з урахуванням положень ч.2 ст. 9 КАС України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для виходу за межі позовних вимог та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 19.07.2017 по 28.02.2018 включно в сумі 26580,27 гривень.

Відносно посилань апелянта, що заявлені позовні вимоги в межах справи № 400/7899/23 в цій частині є тотожними з вимогами, що вже розглянуті судом у справах №400/2165/20, 400/9402/21, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у межах справи №400/2165/20 предметом позову було право позивача на отримання індексації грошового забезпечення за період з 19.07.2017 року по 28.02.2018 року незалежно від наявності відповідного бюджетного фінансування установи, що свідчить про відмінність предмету та підстав позову що унеможливлює закриття провадження у справі відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС.

Крім того, у межах справи №400/9402/21 вирішено питання, зокрема про право позивача на нарахування і виплату за період з 19.07.2017 року по 28.02.2018 року індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця підвищення заробітної плати - січня 2008 року, яка виникла внаслідок перевищення порогу індексу споживчих цін в розмірі 103%.

Виходячи зі змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві, саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

Повертаючись до обставин справи, що розглядається, суд констатує, що предметом позову у цій частині позовних вимог є саме питання правильності розрахунку індексації грошового забезпечення позивача у період з 19.07.2017 року по 28.02.2018 року та її розмір. Оцінці у цій справі підлягають підстави, покладені позивачем в основу позову у цій справі, які виникли після ухвалення судами рішення у справі №400/9402/21, а саме проведення розрахунку відповідачем та виплати позивачу на виконання зобов`язальної частини рішення у справі №400/9402/21 індексації в сумі 2168,32 грн, із розміром якої останній не згоден.

Вказане не було предметом правової оцінки судами у справі №400/9402/21, оскільки перевірка правильності нарахованих відповідачем позивачу сум індексації грошового забезпечення не здійснювалася.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1078 спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку, отож питання обчислення суми індексації може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати позивачем індексації грошового забезпечення, з розміром якої останній не погоджується.

За таких обставин, доводи апелянта про те, що вимоги, заявлені позивачем у цій справі, вже були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі №280/2057/21 та їх фактично вже було вирішено по суті, є помилковими, що виключає наявність підстав для закриття провадження у справі в цій частині на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, а також розгляд вказаних питань в порядку судового контролю у межах справ №400/2165/20, 400/9402/21.

Такий правовий підхід узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 27.07.2023 у справі № 380/14200/22, від 26.10.2023 у справі № 560/2917/23, від 09.11.2023 у справі № 160/20796/22.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції у відповідній частині є законним та обґрунтованим, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують

Щодо позовних вимог в частині невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 26.02.2019 року включно, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, при зверненні до суду у межах справи №400/9402/21, позивачем були заявлені, зокрема, наступні позовні вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 26.02.2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4039,19 грн. відповідно до абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4039,19 грн. за період з 01.03.2018 року по 26.02.2019 року включно в сумі 48181,77 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 р. № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 червня 2022 року у справі №400/9402/21, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року, у задоволенні вказаних позовних вимог було відмовлено.

Разом з тим, як вже було зазначено, при зверненні до суду у межах даної справи №400/7899/23, позивачем були заявлені, зокрема, наступні позовні вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 26.02.2019 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4039 гривень 19 копійок в місяць у загальній сумі 48176 гривень 69 копійок за період з 01.03.2018 року по 26.02.2019 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Верховний Суд неодноразово викладав позиції стосовно того, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Разом з тим, не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна обсягу посилань на норми матеріального чи процесуального права (пункт 7.43. постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №924/1473/15).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №9901/433/18 зазначено, що при зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов, тотожність предмета позову зберігається.

Отже, інший словесний виклад правових обґрунтувань вимог, заявлених на розгляд суду, не змінює правової природи таких вимог, їх предмет та підстави в цілому, що свідчить про те, що фактично позивач у межах цієї справи просить суд повторно переглянути питання щодо зобов`язання військової частини нарахувати та виплатити йому індексацію-різницю грошового забезпечення з 01.03.2018 року по 26.02.2019 року відповідно до вимог абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, яке отримало своє остаточне вирішення в межах розгляду справи №400/9402/21.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені у межах даної справи позовні вимоги у відповідній частині вже були вирішені судом у справі №400/9402/21.

Колегія суддів зазначає, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, яке набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили позивач не може знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги до того самого відповідача з тих самих підстав.

У разі незгоди із вирішенням судами позовних вимог у справі № 400/9402/21 позивач мав право оскаржити судові рішення у цій справі в касаційному порядку. Водночас з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень слідує, що рішення судів першої та апеляційної інстанції оскаржувалось виключно відповідачем, при цьому у відкритті касаційного провадження було відмовлено. Зміна формулювання позовних вимог та доповнення позову новим нормативним обґрунтуванням не змінює підстав позову, що розглянутий судами у справі № 400/9402/21, а є намаганням переглянути рішення судів, які набрали законної сили.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі № 400/7899/23 відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 26.02.2019 р. та стягнення індексації-різниці грошового забезпечення 4039 гривень 19 копійок в місяць у загальній сумі 48176 гривень 69 копійок за період з 01.03.2018 року по 26.02.2019 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції у відповідній частині підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, а в іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частина НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 26.02.2019 р. та зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення 4039,19 грн. за період з 01.03.2018 р. по 26.02.2019 р. включно.

В цій частині прийняти нове судове рішення, яким провадження у справі №400/7899/23 в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 р. по 26.02.2019 р. та стягнення індексації-різниці грошового забезпечення 4039 гривень 19 копійок в місяць у загальній сумі 48176 гривень 69 копійок за період з 01.03.2018 року по 26.02.2019 року закрити.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 14.11.2024 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька