Справа № 383/1022/24
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 383/1022/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті

на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 30 серпня 2024 року

у справі №383/1022/24

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті, Головного спеціалісту відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельова М.В.

про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Головного спеціалісту відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельова М.В., у якому просила визнати протиправною постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00021250 від 07.08.2024, винесену стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП а справу закрити.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 30 серпня 2024 року у справі № 383/1022/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельова М.В. про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі - задоволено.

Рішення суду, зокрема, мотивовано тим, що відповідачем зроблено висновок про перевищення вагових параметрів транспортним засобом без урахування технічних характеристик такого транспортного засобу, які є спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом та до яких п.22.5 ПДР встановлено інші максимальні вагові параметри, ніж ті, які у спірному випадку застосовані відповідачем (40 т).

Не погодившись з рішенням суду, Державною службою України з безпеки на транспорті подано апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 30 серпня 2024 року у справі № 383/1022/24, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач фактично висловлює свою позицію щодо незгоди з висновком суду першої інстанції про не встановлення факту перевищення позивачем максимально допустимих показників навантаження. Відповідач вказує, що такий факт встановлено автоматизованою системою, а її результати відображені в оскаржуваній постанові. При цьому, як зазначає відповідач, зміст та форма оскаржуваної постанови відповідає вимогам КУпАП, в ній наявна інформація про транспортний засіб, час та місце здійснення вимірювання маси вантажу, результати такого вимірювання, технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення та результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення. Постанова, у тому числі, містить посилання на веб-сайт в мережі Інтернет, де особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації. За позицією відповідача, судом першої інстанції не правильно визначено призначення транспортних засобів як контейнеровози, оскільки контейнеровоз є транспортним засобом, призначеним для перевезення контейнерів, чого у спірному випадку місця не мало. Також вважає, що судом невірно проведено розрахунок відсотку перевищення максимально дозволеної маси транспортного засобу.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, відповідно до постанови головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельова М.В. серії АА №00021250 від 07серпня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови 24.07.2024 року о 18 год. 15 хв. за адресою: М-22, км.74+810, Полтавська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.440 державний номерний знак НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, загальної маси транспортного засобу на 5,525 % (2,21 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Не погодившись зі спірною постановою позивачка звернулась до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП визначена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - штраф в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує зокрема фактичної маси для автомобільних доріг державного значення: двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 тон; двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 тони.

Як зазначено вище, підставою для притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, стали висновки відповідача про перевищення допустимих вагових параметрів під час руху транспортних засобів, що належать останній.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 17.02.2024 року, власником транспортного засобу MAN TGX 18.440 державний номерний знак НОМЕР_1 напівпричепу є ОСОБА_1 , повна маса транспортного засобу становить 18000 кг.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є також власником напівпричепу KOEGELSNCO24, державний номерний знак НОМЕР_4 є спеціалізованим напівпричепом н/пр-контейнеровоз перероблений з н/пр-фургона в 2023 році із обладнанням основи рами пристроями для перевезення контейнерів типу 1А, повна маса 35000 кг.

При цьому відповідачем не враховано той факт, що перевезення вантажу відбувалося двовісним тягачем з трьох вісним напівпричепом (контейнеровозом), а тому об`єктивна сторона, викладена в оскаржуваній постанові щодо перевищення позивачкою загальної маси транспортного засобу понад 40 тон не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки для такого транспортного засобу масою перевищення є понад 42 тон.

Отже, відповідачем не враховано тип транспортних засобів та неправомірно, при визначенні перевищення навантаження, прийнято до уваги визначенні ПДР максимальні навантаження, які встановлено для транспортних засобів, а не для транспортних засобів за типом контейнеровоз.

Посилання скаржника на те, що даний напівпричеп не є контейнеровозом спростовуються наявною в матеріалах справи технічною документацією на цей спеціалізований напівпричеп.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апеляційної скарги про помилковість розрахунків відсотку перевищення максимально дозволеної маси транспортного засобу здійснених судом першої інстанції, оскільки суд таких розрахунків фактично не проводив, а числові значення були взяті судом з постанови серії АА № 00021250 від 07.08.2024, правомірність якої і є предметом розгляду в даній справі.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що повноваженнями щодо здійснення відповідних розрахунків дотримання вимог ПДР, в частині встановлених максимально допустимих значеннях маси транспортних засобів з навантаженням, наділені органи Державної служби України з безпеки на транспорті, а не суд.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної постанови.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 30 серпня 2024 року у справі №383/1022/24 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко