Справа № 260/6470/24
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

12 листопада 2024 рокум. Ужгород№ 260/6470/24

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Маєцька Н.Д., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 до заінтересованої особи державного виконавця державної виконавчої служби у Тячівському районі районного управління юстиції Федини Михайла Михайловича про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції Федини М.М., в якій просить: визнати незаконними та скасувати постанови державного виконавця Федини М.М. державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції від 12.04.2024 року про відкриття виконавчого провадження по постанові № 68187413, виданої 14.09.2022 року.

Ухвалою судді від 14 жовтня 2024 року позовна заява була залишена без руху, оскільки така не відповідає вимогам статей 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

У відповідності до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 4 КАС України судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції;

Ухвала про залишення позовної заяви без руху від 14 жовтня 2021 року набрала законної сили з моменту її підписання та є обов`язковою для виконання.

Відповідно до вимог вказаної ухвали позивачу для усунення недоліків позовної заяви необхідно було надати суду:

- позовну заяву, що відповідає вимогам ст. 160 КАС України за формою та змістом, та копію такої позовної заяви відповідно до кількості учасників справи;

- оригінал доказу сплати судового збору згідно ставок, передбачених Законом України "Про судовий збір" у розмірі 2422,40 грн.;

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформлену у відповідності до ст. 167 КАС України з обґрунтуванням поважності причин пропуску цього строку.

08 листопада 2024 року до суду надійшло клопотання позивача про усунення недоліків позовної заяви. У вказаному клопотанні позивач зазначає, що 29 вересня 2024 року з Єдиного державного реєстру судових рішень вона дізналась, що ухвалою від 25 липня 2024 року по справі № 260/4785/24 було повернуто матеріали її позовної заяви. Позивач не мала можливості отримати вказану ухвалу, оскільки перебувала в Чеській Республіці.

До вказаної заяви позивачем подано позовну заяву та копію позовної заяви для відповідача, квитанцію про сплату судового збору.

Відповідно ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 287 КАС України, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку ст. 123 КАС України.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

При чому, суд зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду посилається на той факт, що 29 вересня 2024 року з Єдиного державного реєстру судових рішень вона дізналась, що ухвалою від 25 липня 2024 року по справі № 260/4785/24 було повернуто матеріали її позовної заяви, однак такі не мала можливості отримати вказану ухвалу, оскільки перебувала в Чеській Республіці.

На підтвердження вищевказаної обставини позивач надає копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон, що підтверджує перебування позивача за межами України у період з 04.08.2024 року по 10.08.2024 року.

В той же час, доказів вчинення позивачем будь-яких дій після 10 серпня 2024 року з метою захисту своїх прав, в тому числі, щодо з`ясування стану розгляду справи № 260/4785/24 за її позовною заявою, позивачем не надано.

До суду з даним позовом позивач звернулася засобами поштового зв`язку 03 жовтня 2024 року.

Враховуючи викладене, суддя доходить висновку, що позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого кодексом строку.

Разом з тим, наведені ж позивачем підстави не можуть бути визнані такими, що об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду в межах встановленого строку.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого статтею 287 КАС України, зазначені позивачем в заяві від 08 листопада 2023 року підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними та необґрунтованими, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Згідно ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.169, 243, 248 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 до заінтересованої особи державного виконавця державної виконавчої служби у Тячівському районі районного управління юстиції Федини Михайла Михайловича про визнання протиправними та скасування постанов повернути позивачеві.

2. Копію ухвали разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.Д. Маєцька