Справа № 380/14731/23
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 листопада 2024 року

м. Київ

справа №380/14731/23

адміністративне провадження №К/990/29426/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Берназюка Я.О., розглянувши клопотання Міністерства оборони України про зупинення виконання на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року в адміністративній справі № 380/14731/23

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі №380/14731/23 за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року.

Відповідно до частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду, зокрема, вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи; вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

У касаційній скарзі Міністерством оборони України заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року.

Клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень мотивовано тим, що виконання судових рішень, до закінчення їх перегляду судом касаційної інстанції, у разі їх скасування, може призвести до необґрунтованих, значних витрат коштів Державного бюджету України, що є не припустимим, в тому числі під час дії воєнного стану.

Від позивача заперечень на клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень не надходило.

Ухвалу про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року позивачем, згідно повідомлення про доставку поштового відправлення, отримано 06 вересня 2024 року.

Вирішуючи заявлене клопотання скаржника, суддя-доповідач виходить з наступного.

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо непризначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності II групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

- скасувати рішення Міністерства оборони України від 27 грудня 2022 року у формі затвердження Міністром оборони України 05 грудні 2022 року протоколу Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 27 грудня 2022 року №289 у частині відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності II групи, що настала внаслідок захворювань, пов`язаних з виконанням ним обов`язків військової служби;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням II групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо непризначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності II групи, яка настала внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, в частині відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги, оформлене пунктом 6 протоколу від 02 грудня 2022 року №289.

Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов`язку виходячи з щомісячного розміру грошового забезпечення позивача станом на 03 червня 2021 року.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно зі статтею 370 КАС України та статтею 13 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Комітет міністрів Ради Європи (Committee of Ministers of the Council of Europe) (далі - КМРЄ) надав Комітету Міністрів Ради Європи та державам-членам рекомендації щодо питанням зупинення виконання судових рішень під час апеляційного чи касаційного оскарження.

У пункті «с» статті 4 Рекомендацій № R(95)5 КМРЄ державам-членам щодо запровадження та покращення функціонування систем і процедур оскарження по цивільних і господарських справах» (Recommendation № R(95)5 of the Committee of Ministers to member states on the introduction and improvement of the functioning of appeal systems and procedures in civil and commercial cases) від 07 лютого 1995 року наголошено, що у випадках, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, дозволити призупиняти виконання лише тоді, коли таке виконання завдасть непоправної або суттєвої шкоди особі, яка подала апеляцію, або зробить неможливим відправлення правосуддя на пізнішому етапі.

У тих випадках, коли закон не передбачає автоматичного зупинення виконання рішення при його оскарженні, приватним особам з метою забезпечення захисту їхніх прав і інтересів слід забезпечити можливість клопотатися перед адміністративним або судовим органом про зупинення виконання рішення, що оскаржується. Ухвалюючи рішення щодо запиту про зупинення, адміністративному і, якщо цього не виключає закон, судовому органу слід ураховувати суспільний інтерес, а також і права й інтереси третіх осіб (пункти «b» та «d» частини першої розділу І Додатку до Рекомендацій Rec(2003)16 КМРЄ державам-членам «Щодо виконання адміністративних рішень і судових рішень у сфері адміністративного права» (On the execution of administrative and judicial decisions in the field of administrative law) від 09 вересня 2003 року).

У пункті 55 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (далі - КРЄС) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень (Opinion № 11 (2008) of the Consultative Council of European Judges (CCJE) to the attention of the Committee of Ministers of the Council of Europe on the quality of judicial decisions) від 18 грудня 2008 року зазначено, що зупинення або відстрочення є, безперечно, необхідними в деяких випадках. Однак їх можуть добиватися з тактичною метою, і безпідставне задоволення клопотання про зупинення або відстрочення виконання може паралізувати судовий процес та уможливити процесуальні стратегії, спрямовані на досягнення недієвості судового рішення.

Отже, у зазначених Рекомендаціях КМРЄ та Висновку КРЄС підкреслено важливість забезпечення балансу між ефективністю судового процесу та захистом прав сторін, надаючи судам можливість зупиняти виконання рішень у випадках, коли це є необхідним для запобігання надмірній потенційній шкоді.

Верховний Суд у пункті 20 постанови від 06 серпня 2020 року у справі № 826/705/16 сформулював правову позицію, що зупинення виконання судового рішення є спеціальним способом оперативного реагування суду касаційної інстанції; метою зупинення виконання рішення суду є запобігання настанню негативних наслідків, які можуть мати місце у зв`язку з виконанням судового рішення.

Тобто, зупинення виконання судового рішення можливе як винятковий захід, не повинно порушувати баланс інтересів учасників справи та третіх осіб, які не беруть участь у розгляді справи, і без вжиття такого заходу захист прав скаржника стане неможливим або потребуватиме надмірних зусиль чи витрат.

Враховуючи викладене, а також те, що скаржником наведено належні та обґрунтовані доводи, що дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, Суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання Міністерства оборони України.

Крім того, суд зазначає, що, враховуючи положень статті 381 КАС України, фактичне виконання судового рішення, яке є предметом касаційного оскарження у цій справі, та виплата позивачу суми одноразової грошової допомоги зробить неможливим поворот виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція щодо застосування положень пункту 4 частини четвертої статті 340 та частини першої статті 375 КАС України, висловлена, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 25 червня 2021 року у справі №480/4365/20, від 14 лютого 2022 року у справі №360/1605/21, від 1 червня 2022 року у справі №640/14168/20 та від 09 червня 2023 року у справі №640/27462/20

Керуючись статтями 44, 241, 248, 340, 344, 375 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Міністерства оборони України про зупинення виконання на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року в адміністративній справі № 380/14731/23 задовольнити.

2. Зупинити виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року в адміністративній справі № 380/14731/23 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

3. Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк