Справа № 140/7568/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року ЛуцькСправа № 140/7568/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відділ Укртрансбезпеки, відповідач1), Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека, відповідач2) про визнання протиправною та скасування постанови від 24.06.2024 №ПШ 037593 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на адресу позивача відділом Укртрансбезпеки було направлено акт №АР002804 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 04.06.2024, в якому зафіксовано порушення Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі Закон №2344-ІІІ). Зокрема, встановлено відсутність документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону №2344-ІІІ, а саме: щоденних реєстраційних листків (тахокарти) режимів праці та відпочинку водія за 04.06.2024 та за попередні 28 днів, або бланку підтвердження діяльності водія ОСОБА_2 , товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документу на вантаж. Відповідальність за вказане порушення передбачена абзацом 3 частиною першою статті 60 Закону №2344-ІІІ. Крім цього, до вищевказаного акту було додано повідомлення про розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За наслідками розгляду справи відповідачем1 винесено постанову від 24.06.2024 №ПШ 037593 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Позивач вважає оскаржувану постанову від 24.06.2024 №ПШ 037593 протиправною, оскільки в даному випадку не є автомобільним перевізником в розумінні законолавства про автомобільний транспорт.

При цьому зазначає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вона є власником транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до нотаріально засвідченого договору оренди транспортних засобів від 02.02.2022 зазначений транспортний засіб переданий в тимчасове платне користування товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «РОВАБУД ГРУП» (далі - ТОВ «ТБК «Ровабуд Груп»). ТОВ «ТБК «Ровабуд Груп» визначено перевізником за ТТН №Р286 від 04.06.2024, на підставі якої здійснювалось перевезення вантажу належному позивачу на праві власності транспортному засобі. Водій зазначений у ТТН ОСОБА_2 , який відповідно до наказу №04 від 23.04.2024 закріплений за транспортним засобом марки RENAULT MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На думку позивача, ОСОБА_1 у спірних правовідносинах не має статусу автомобільного перевізника, а отже, не є суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у зв`язку з чим правових підстав для застосування до неї адміністративно-господарського штрафу згідно з абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ також не має.

З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами (а.с.16).

Представник відповідача у відзиві (а.с.25-31) позовні вимоги не визнала та в обґрунтування своєї позиції вказала, що 04.06.2024 посадовою особою Укртрансбезпеки на підставі направлення на рейдову перевірку №001426 та тижневого графіка перевірок проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо ОСОБА_1 . Під час зазначеної перевірки було виявлено, що транспортний засіб (далі - ТЗ) RENAULT MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевозив вантаж за відсутності у водія на момент перевірки товарно-транспортної накладної, тахокарти за 04.06.2024 та попередні 28 днів або бланку підтвердження діяльності, що зафіксовано в акті від 04.06.2024 №АР002804. В контексті зазначеної справи, власника транспортного засобу слід вважати автомобільним перевізником і відповідно власник несе відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів, оскільки факт відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статті 48 Закону №2344-ІІІ, не спростовується матеріалами справи, що насамперед, зумовлює накладення штрафу за таке порушення.

Матеріали справи не містять доказів пред`явлення водієм, який здійснював перевезення вантажу, особі, що здійснювала рейдову перевірку, зазначеного позивачем договору оренди транспортного засобу, на підставі якого ОСОБА_1 передала ТОВ «ТБК «Ровабуд Груп» ТЗ у платне користування. Вказану обставину позивач не заперечує. Тобто позивачем подано до суду документ, який не було пред`явлено під час перевірки.

При цьому, позивач не була позбавлена права під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт надати пояснення та/або додаткові докази Державній служби України з безпеки на транспорті в особі відділу Державного нагляду/контролю у Волинській області, щодо складення документів відносно неналежної особи.

Представник відповідача зазначає, що під час перевірки встановлено власника ТЗ. При цьому, недоречним, на її думку, є посилання позивача на висновок Верховного Суду у справах №600/3906/22-а у розрізі визначення автомобільного перевізника, оскільки у наведеній справі висновки зроблені про те, що автомобільний перевізник визначається відповідно до ТТН, натомість у даній справі такий документ відсутній взагалі (що є категоричною відмінністю від справи №140/7568/24). Отже, наведені висновки є нерелевантими.

Також представник відповідача покликається на те, що перевірка фіксувалась за допомогою боді-камери інспектора. Із відеозапису перевірки слідує, що водій стверджує, що перевізником є саме ОСОБА_1 , у якої вони й працюють; водії підтверджують, що ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність в межах даного перевіреного перевезення.

Отже, відеозапис перевірки та зафіксовані пояснення водія підтверджують факт виконання водієм перевезень в інтересах ОСОБА_1 .

З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу RENAULT MAGNUM, 2002 року випуску, колір синій, загальний вантажний бортовий - тентовий, № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.35).

02.08.2022 між ОСОБА_1 (наймодавець) та ТОВ «ТБК «Ровабуд Груп» (орендар) укладено договір оренди транспортних засобів (а.с.6), відповідно до умов якого сторонами погоджено, що наймодавець передає в тимчасове платне користування (оренду) транспортні засоби, а орендар приймає транспортні засоби та зобов`язується використовувати їх за призначенням і сплачувати платежі, що передбачені цим договором. Орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування транспортні засоби, зокрема, автомобіль RENAULT MAGNUM, 2002 року випуску, колір синій, загальний вантажний бортовий - тентовий, № НОМЕР_2 , що належить орендодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 0741 29.07.2022. Вказаний договір 02.08.2022 посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Веремчуком С.В. та зареєстрований в реєстрі за №2014.

Посадовими особами відділу Укртрансбезпеки відповідно до щотижневого графіка проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) у період з 03.06.2024 по 09.06.2024 (а.с.34), на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №НР001426 від 31.05.2024 (а.с.33) проводилася рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення, на ділянці а/д Н-22 м.Устилуг до межі Волинської та Рівненської областей, а/д Р-15 в межах Волинської області, з 382 км по 384 км а/д М-07 (стаціонарний пост поліції) м.Ковель, м.Камінь-Каширський, м.Володимир, про що складено акт від 04.06.2024 №АР002804 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с.32).

У наведеному акті зафіксовано, що під час перевірки транспортного засобу RENAULT MAGNUM, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що належить ОСОБА_1 , виявлено порушення щодо здійснення внутрішніх перевезень вантажу (будівельних матеріалів) за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: товарно-транспортної накладної на вантаж; заповнених тахокарт за 04.06.2024 та за попередні 28 днів, або бланку підтвердження діяльності водія (а.с.32).

05.06.2024 відповідач1 скерував на поштову адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом повідомлення №708 про призначення на 24.06.2024 розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та вказане повідомлення було повернуто без вручення з довідкою відділення поштового зв`язку про причини невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.36-38).

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідачем1 24.06.2024 винесено постанову №ПШ037593 про застосування до перевізника ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.9, 39).

Незгода позивача із вказаною постановою стала підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу, суд враховує такі нормативно-правові акти.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту та регулює спірні правовідносини є Закону України №2344-III.

Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону №2344-ІII центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Згідно з абзацом першим пункту 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

За змістом частини дванадцятої статті 6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Як установлено частиною чотирнадцятою статті 6 Закону №2344-III, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з частинами сімнадцятої-двадцятої статті 6 Закону № 2344-III рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.

Автомобільні перевізники, їх уповноважені особи (водії), автомобільні самозайняті перевізники, суб`єкти господарювання, які надають автостанційні послуги, мають право фіксувати процес проведення планової, позапланової або рейдової перевірки (перевірки на дорозі) засобами фото- і відеотехніки, не перешкоджаючи проведенню таких перевірок.

Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 (далі - Порядок №1567).

Згідно з пунктами 12, 14 Порядку №1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка. Рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

У пункті 15 Порядку №1567 визначений виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання вантажних перевезень перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Як встановлено пунктами 20, 21 Порядку №1567, виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Згідно з частинами першою-другою статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, перед законодавством.

З акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт від 04.06.2024 №АР002804 слідує, що при здійсненні 04.06.2024 перевірки транспортного засобу RENAULT MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , встановлено відсутність у водія товарно-транспортної накладної або іншого документа, визначеного законодавством на вантаж, заповнених тахокарт за 04.06.2024 та за попередні 28 днів, або бланку підтвердження діяльності водія. Водій ОСОБА_2 копію вказаного акта отримав на місці перевірки та пояснень щодо встановлених порушень у акті перевірки не надав.

Статтею 60 закону № 2344-III визначено, що за такий вид порушення законодавства про автомобільний транспорт як перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, до автомобільних перевізників застосовується штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як випливає з матеріалів справи, 24.06.2024 згідно з оскаржуваною постановою №ПШ037593 до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн саме за відсутність на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону №2344-III.

Спірним питанням у даній справі є можливість застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача як до перевізника.

Так, у розумінні вимог статті 1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

При розгляді даної справи суд враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.11.2023 у справі №340/4637/22, згідно з якою з метою офіційного з`ясування всіх обставин справи в контексті належного установлення автомобільного перевізника в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», щодо якого проводиться перевірка, варто виходити з наступного:

- у кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити, а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять беззаперечну інформацію щодо предмета такої перевірки, зокрема інформацію про автомобільного перевізника;

- основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності;

- нові докази, які подають заінтересовані особи, зокрема до суду, який розглядає відповідний спір, після визначення контролюючим органом належного перевізника та його притягнення до адміністративної відповідальності мають оцінюватися з розумною критикою та із чітким застосуванням критеріїв належності, допустимості, достовірності та достатності таких нових доказів, а також їх взаємозв`язку із документами, які були надані контролюючому органу в момент перевірки, для забезпечення дотримання принципу належного виконання учасниками спірних правовідносин вимог законодавства, яке регулює перевезення пасажирів та вантажів, та реалізацію принципу правової визначеності у спорах щодо встановлення дійсного автомобільного перевізника компетентним органом, який контролює дотримання державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Тільки такий підхід забезпечить дотримання принципу належного виконання учасниками спірних правовідносин вимог законодавства, яке регулює перевезення пасажирів та вантажів, та реалізацію принципу правової визначеності у спорах щодо встановлення дійсного автомобільного перевізника компетентним органом, який контролює дотримання державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно із статтею 34 Закону №2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Положеннями статті 48 цього ж Закону визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Із наведеного вище слід дійти висновку, що формування та збір документів для перевезення завершується на початку руху та всі документи щодо перевезення мають бути наявні у водія, саме на місці зупинки (події) мають бути надані первинні документи, інші документи, на підставі яких здійснюється перевезення, та саме на підставі цих, а не наявних поза місцем події, встановлюються фактичні обставини, зокрема, і дані щодо особи перевізника.

Водночас, матеріалами справи підтверджується, що 04.06.2024 в момент виявлення порушення законодавства про автомобільний транспорт водій транспортного засобу RENAULT MAGNUM, реєстраційний номер НОМЕР_1 не надав посадовим особам Укртрансбезпеки товарно-транспортну накладу або інший документ визначений законодавством на вантаж, заповнені тахокарти за 04.06.2024 та за попередні 28 днів, або бланк підтвердження діяльності водія. Водій даного транспортного засобу не заперечував встановленні порушення, що підтверджується власноруч проставленим підписом водія про отримання копії акту без заперечень.

Не було надано таких документів і під час розгляду відділом Укрантрансбезпеки справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Отже, зважаючи на вищевказане, у посадових осіб Укртрансбезпеки не було підстав вважати, що належним користувачем транспортного засобу є особа, відмінна від позивача.

Щодо твердження позивача про те, що вона як власник транспортного засобу не повинна нести відповідальність за вказане правопорушення, оскільки нею укладено договір оренди (найму) транспортного засобу від 02.08.2022 з ТОВ «ТБК «Ровабуд Груп», суд зазначає наступне.

Так, чинне законодавство (зокрема, пункт 2.2 Правил дорожнього руху) надає право власнику транспортного засобу передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

У свою чергу, відповідно до абзацу 5 пункту 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388, за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачена можливість для власника транспортного засобу в разі передачі транспортного засобу в тимчасове користування зробити перереєстрацію такого транспортного засобу; водій, здійснюючи перевезення вантажів, зобов`язаний надати для перевірки не лише свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але й документи, на підставі яких на законних підставах використовується транспортний засіб (договір оренди та/або тимчасовий реєстраційний талон). Відповідно, для транспортних засобів, що перебувають, зокрема, у користуванні у фізичних чи юридичних осіб, реєстраційним документом, наявність яких є обов`язковою згідно з вимогами статей 39, 48 Закону №2344-III, є тимчасовий реєстраційний талон на транспортний засіб.

На необхідності оформлення тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб, який передано в тимчасове законне користування іншим особам наголошував також і Верховний Суд у постанові від 20.12.2018 у справі №804/8740/16. Зокрема, як було зазначено судом «попри те, що наведені положення пункту 6.3 Інструкції №379 та пункту 1 Порядку №1388 передбачають видачу тимчасового реєстраційного талона на транспортний засіб за зверненням користувача транспортного засобу, тобто як вважає позивач не містять імперативної вказівки на отримання такого документа, все ж його наявність, відповідно і необхідність звернутися про його отримання, встановлена Законом України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно, для визначення особи автомобільного перевізника посадові особи Укртрансбезпеки мають враховувати всі обов`язкові для здійснення вантажних перевезень документи, що надаються водієм під час проведення перевірки, у тому числі реєстраційні документи на транспортний засіб та документи, що підтверджують його використання на законних підставах.

У поданих до суду письмових поясненнях відповідача зазначено, що інших документів, зокрема, договорів оренди, позички та/або іншого права користування чи тимчасових реєстраційних талонів, які б підтверджували використання даного транспортного засобу іншою особою, зокрема, ТОВ «ТБК «Ровабуд Груп», а не позивачем, на момент проведення перевірки пред`явлено не було, так само як і не було надано жодних пояснень з цього приводу. Даний факт позивачем спростований не був.

В цьому контексті, доводи позивача про перебування транспортного засобу на момент проведення рейдової перевірки в користуванні іншої особи не свідчать про наявність обов`язку у посадових осіб Укртрансбезпеки під час проведення перевірки встановлювати наявність тих чи інших зв`язків, зокрема, трудових чи цивільно-правових, між автомобільним перевізником та водієм.

Як уже зазначалося судом вище, належними доказами підтвердження того, що особа є перевізником, є документи, надані в момент здійснення рейдової перевірки. Надані до позову матеріали щодо оренди транспортного засобу іншою особою не є юридично значимими документами для цілей визначення перевізника, оскільки були відсутні на місці події, а фактичні обставини зафіксовані в акті, який саме і є первинним носієм доказової інформації.

Надання матеріалів щодо оренди у подальшому, навіть не у зв`язку з розглядом справи Укртрансбезпекою, жодним чином не спростовує та не змінює встановлених на місці події фактичних обставин, зафіксованих в акті проведення перевірки, не створює для цього акту наслідків юридично дефектного документу та не нівелює зафіксованих в акті обставин.

Верховний Суд у постанові від 29.01.2020 у справі №814/1460/16 зазначив, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення (вчинення дії, допущення бездіяльності).

Отже, надання договору оренди транспортного засобу та товарно-транспортної накладної від 04.06.2024 №Р286 під час розгляду справи у суді не змінює суті вчиненого позивачем порушення, а їх надання згодом не має правових наслідків для визнання неправомірності винесення відповідачем постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи, суд дійшов висновку, що саме позивач як власник транспортного засобу є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону №2344-ІІІ, а тому має нести відповідальність передбачену статтею 60 цього ж Закону.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши вищевикладене, суд прийшов висновку, що постанова від 24.06.2024 №327594 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000,00 грн прийнята відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства України та в межах наданих йому повноважень, а тому в задоволенні позову про скасування зазначеної постанови слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б. Плахтій