Справа № 400/3864/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/3864/24
Перша інстанція: суддя Устинов І. А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2024р. ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Миколаївській області від 9 квітня 2024р. №1020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області», яким інспектору черговому чергової частини сектору моніторингу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Миколаївській області від 15 квітня 2024р. №305 о/с «По особовому складу» щодо звільнення зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» ( у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби , накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області

- поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 ( №076767) на службі в поліції на посаді інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з 16 квітня 2024р.;

- стягнути з відповідача на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходила службу в Національній поліції України, до звільнення займала посаду інспектора чергової частини сектору моніторингу МРУП ГУ НП в Миколаївській області.

9.04.2024р. наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області №1020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області», яким інспектору черговому чергової частини сектору моніторингу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом від ГУ НП в Миколаївській області від 15 квітня 2024р. №305 о/с «По особовому складу» звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби , накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Позивач зазначила, що спірні наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наказ про звільнення є протиправними, оскільки під час проведення службового розслідування відповідачем не підтверджено наявність в діянні позивача дисциплінарного проступку та його винуватість, не встановлено необхідні обставини справи, зокрема, час місце, спосіб вчинення дисциплінарного проступку внаслідок чого в супереч вимогам ст.21 Дисциплінарного статуту НПУ, до позивача було застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції поза межами 6-ти місячного строку з дня вчинення інкримінованого проступку та під час знаходження її на лікарняному.

Рішенням Миколаївького окружного адміністративного суду від 8 серпня 2024р. у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційні скарги можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що застосування до позивачки дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення є правомірним і пропорційним, оскільки дисциплінарний проступок позивачки виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських. Така оцінка відповідача пов`язана із діями, які були виявлені під час службового розслідування публікація в соціальних мережах за участю позивачки еротичного характеру. Такі дії позивачки є такими, що дискредитують Національну поліцію.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 проходила службу в Національній поліції України, до звільнення займала посаду інспектора чергової частини сектору моніторингу МРУП ГУ НП в Миколаївській області.

16.02.2024р. до керівництва ГУ НП надійшла доповідна записка начальника УГІ ГУ НП капітана поліції Леоніда Банаха про те, що 16.02.2024р. о 00:52 год. у соціальної мережі «Telegram» на каналі « ОСОБА_2 » виявлено критичну публікацію стосовно поліцейського.

Крім цього, 20.02.2024р. до керівництва ГУ НП надійшов лист т.в.о. заступника начальника Департаменту головної інспекції та дотримання прав людини Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_3 про надходження з відділу моніторингу засобів масової інформації Управління комунікацій Національної поліції України довідки щодо виявлення критичних публікацій на адресу органів та підрозділів Національної поліції в засобах масової інформації та інтернет-мережі з 12 по 18 лютого 2024р..

Наказом ГУ НП у Миколаївській області від 19.02.2024р. №546 призначене службове розслідування.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією було складено 19.03.2024р. висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни працівниками ГУ НП Миколаївської області.

Дисциплінарна комісія дійшла висновку про підтвердження відомостей, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування підтвердилися; за вчинення дисциплінарного проступку, який полягає у недотримані вимог ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018р. №2337-VІІІ, в частині обов`язку бути вірним Присязі поліцейського, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого ЗУ від 15.03.2018р. №2337-VІІІ та п.7 розділу IV «Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України», затвердженого наказом МВС України від 7.11.2018р. №893, щодо обов`язку кожної посадової особи поліції відповідно до своїх повноважень сприяти проведенню службового розслідування, а надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування, ч.1 ст.18 ЗУ від 2.07.2015р. №580-VІІІ «Про Національну поліцію», в частині обов`язку неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, п.1 розділу ІІ Правил, затверджених наказом МВС України від 9.11.2016р. №1179, в частині обов`язку поліцейського неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати, контролювати свою поведінку, почуття та емоції, неухильно дотримуватись обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених ЗУ «Про Національну поліцію» та іншими актами законодавства України, вимоги п.п.2.8., 2.13., 2.18 розділу 2 Посадової інструкції інспектора - чергового чергової частини сектору моніторингу Миколаївського РУП № 8709/50-2023 від 17.05.2023р., що виразилось у викладенні критичної публікації у соціальній мережі «Telegram» у каналах: « ОСОБА_4 », «ТрухаНиколаев» та « ОСОБА_5 » відносно останньої, що призвело до значного суспільного резонансу, зниження позитивного іміджу поліції, зневаги населення до поліції, зниження авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, та надано пропозиції щодо звільнення із служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1

9.04.2024р. наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області №1020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області», інспектору черговому чергової частини сектору моніторингу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом від ГУ НП в Миколаївській області від 15 квітня 2024р. №305 о/с «По особовому складу» звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби , накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора чергового чергової частини сектору моніторингу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Позивач вважає, що спірні наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності та наказ про звільнення є протиправними, а тому звернулася до суду із даним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність оскаржуваних наказів, з урахуванням підстав, за якими позивачка пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені ЗУ від 2 липня 2015р. №580-VIII «Про Національну поліцію»(далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази.

Пунктами 1, 2 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст.64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.

Згідно з частиною 1, 2 ст.19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджений ЗУ від 15 березня 2018р. №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» і визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

У відповідності до ч.1 Дисциплінарного статуту,службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктами 1, 2, 13 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки та сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Частиною 2 цієї статті Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною першою ст.13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ч.2-4 ст.14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування, яке призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з ч.ч.7,8 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого ст.13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Приписи ч.ч.1,2 ст.22 Дисциплінарного статуту визначають, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Таким чином, поліцейський може бути підданий дисциплінарному стягненню не інакше, як за вчинення дисциплінарного проступку, факт вчинення якого має бути встановлено та доведено в ході проведеного службового розслідування, проведеного з дотриманням встановленої процедури.

Правила етичної поведінки поліцейського, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 9 листопада 2016 року №1179.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаних Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018р. №893 (далі - Порядок №893).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

За приписами п.4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- вид і розмір заподіяної шкоди;

- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.13 розділу V Порядку №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Згідно з п.7 розділу ІV Порядку №893 відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Пунктами 2-5 розділу VІ Порядку №893 установлено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

- обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;

- посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;

- пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

- пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

- документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;

- обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:

- висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, підставою для проведення службового розслідування стала доповідна записка начальника УГІ ГУНП капітана поліції Леоніда Банаха до керівництва ГУ НП, про те, що 16.02.2024р. о 00:52 год. у соціальної мережі «Telegram» на каналі « ОСОБА_2 » виявлено критичну публікацію стосовно поліцейського.

Крім цього, 20.02.2024р. до керівництва ГУ НП надійшов лист т.в.о. заступника начальника Департаменту головної інспекції та дотримання прав людини Національної поліції України полковника поліції ОСОБА_3 про надходження з відділу моніторингу засобів масової інформації Управління комунікацій Національної поліції України довідки щодо виявлення критичних публікацій на адресу органів та підрозділів Національної поліції в засобах масової інформації та інтернет-мережі з 12 по 18 лютого 2024р..

Наказом ГУ НП у Миколаївській області від 19.02.2024р. №546 призначене службове розслідування.

З матеріалів справи вбачається, що рамках проведення службового розслідування, було проведено моніторинг мережі Інтернет на предмет публікацій з приводу зазначеної події та встановлено, що надзвичайна подія за участі позивачки викликала суспільний інтерес, так як її обставини оприлюднено в значній кількості засобів масової інформації. А також було відібрано пояснення безпосереднього керівника лейтенанта поліції ОСОБА_1 начальника сектору моніторингу Миколаївського РУП підполковника поліції ОСОБА_6 , т.в.о. начальника Миколаївського РУП майора поліції ОСОБА_7 та начальника сектору кадрового забезпечення Миколаївського РУП капітана поліції ОСОБА_8 , які переглянувши надані їм для огляду відеозаписи впізнали на них позивачку. Окрім цього, у ході службового розслідування опитані старший інспектор-черговий чергової частини сектору моніторингу Миколаївського РУП майор поліції ОСОБА_9 та старший інспектор-черговий чергової частини сектору моніторингу Миколаївського РУП підполковник поліції ОСОБА_10 , які надали аналогічні за змістом пояснення та також впізнали у дівчині, відображеній на відеозаписах лейтенанта поліції ОСОБА_1 , яка періодично заступає на добові чергування спільно з вказаними поліцейськими.

Таким чином, Дисциплінарна комісія дійшла висновку про порушення ОСОБА_1 Правил етики поліцейського та Присяги поліцейського, а також вчинення дій, які підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним з подальшим проходженням служби.

Судова колегія звертає увагу, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналогічний правовий висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 340/1502/19.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

За висновком службового розслідування, відомості, які стали підставою для його призначення, є такими, що знайшли своє підтвердження, встановлено, що позивачем допущено порушення службової дисципліни, а саме: вчинення дисциплінарного проступку, який полягає у недотримані вимог ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018р. №2337-VІІІ, в частині обов`язку бути вірним Присязі поліцейського, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, ч.5 ст.15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого ЗУ від 15.03.2018р. №2337-VІІІ та п.7 розділу IV «Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України», затвердженого наказом МВС України від 7.11.2018р. №893, щодо обов`язку кожної посадової особи поліції відповідно до своїх повноважень сприяти проведенню службового розслідування, а надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування, ч.1 ст.18 ЗУ від 2.07.2015р. №580-VІІІ «Про Національну поліцію», в частині обов`язку неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, п.1 розділу ІІ Правил, затверджених наказом МВС України від 9.11.2016р. №1179, в частині обов`язку поліцейського неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати, контролювати свою поведінку, почуття та емоції, неухильно дотримуватись обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених ЗУ «Про Національну поліцію» та іншими актами законодавства України, вимоги п.п.2.8., 2.13., 2.18 розділу 2 Посадової інструкції інспектора - чергового чергової частини сектору моніторингу Миколаївського РУП № 8709/50-2023 від 17.05.2023р., що виразилось у викладенні критичної публікації у соціальній мережі «Telegram» у каналах: «Мультличности», «ТрухаНиколаев» та «Правдивый Николаев» відносно останньої, що призвело до значного суспільного резонансу, зниження позитивного іміджу поліції, зневаги населення до поліції, зниження авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, та надано пропозиції щодо звільнення із служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 ..

Склад дисциплінарного проступку у діях позивача був встановлений службовим розслідуванням на підставі доказів та пояснень допитуваних службових осіб.

Разом з тим, обставин, які вказували б на порушення порядку чи процедури проведення службового розслідування, судом першої інстанцій та колегією суддів не встановлені.

Дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Варто зазначити, що зі змісту Присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції висновується, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Верховний Суд звертає увагу, що поведінка працівника Національної поліції України завжди й за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму й морально-етичним принципам стража правопорядку.

Така правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 31 травня 2023 року у справі №600/1542/22-а.

Разом з тим, судова колегія відхиляє доводи апелянта про те, що дівчина на відеозаписі не вона і її вину не доведено, але як було встановлено судом першої інстанції та перевірено під час апеляційного розгляду справи та вбачається з матеріалів справи в яких наявні пояснення співробітників поліції, відібраних під час службового розслідування, які ідентифікували позивачку на відеозаписах, скріншоти соціальних мереж з подією та коментарями користувачів, зі змісту яких вбачається, що на відеозаписах користувачі впізнали позивачку. Доказів, які б спростували зазначене позивачкою як до суду першої інстанції так і до апеляційного суду не надано.

В свою чергу, поведінка за участі позивачки, що зафіксована та опублікована в соціальній мережі «Telegram» у каналах: « ОСОБА_4 », « ОСОБА_11 » та « ОСОБА_5 », набула широкого розголосу та суспільного резонансу.

Отже, в даному випадку судова колегія вважає, що слід розглядати такий спір та надавати оцінку правомірності/протиправності дій поліцейського у більш широкому тлумаченні "вчинення діяння, несумісне з його посадою", оскільки, за висновком відповідача, позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

При цьому, судова колегія вважає, що вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Аналогічний правовий висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 03 травня 2019 року у справі № 810/2073/16.

Аналіз наведених та встановлених судом обставин справи дає підстави вважати, що зазначена подія стала наслідком низьких ділових та моральних якостей, недотриманні позивачем вимог вказаних норм Правил етичної поведінки поліцейських, Дисциплінарного статуту, а також ігнорування Закону №580-VIII, зокрема Присяги поліцейського. Такий вчинок компрометує позивача, як поліцейського і дискредитує поліцію в цілому.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що факт перебування відео позивачки у групах в месенджері Telegram, а також наявність у цих групах суспільної критики та набуття широкого розголосу, розцінюються як недотримання позивачкою принципів діяльності поліції та вчинення дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції.

Водночас, судова колегія вважає, що навіть у разі встановлення помилкових висновків відповідача у частині порушення позивачем вимог Інструкції, факт порушення останнім Присяги поліцейського, Дисциплінарного статуту та Правил етичної поведінки поліцейських є достатнім для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Разом з цим, судова колегія вважає, що визначення виду дисциплінарного стягнення є дискреційними повноваженнями відповідача. При цьому, суд вправі лише перевірити аргументованість, вмотивованість застосованого виду дисциплінарного стягнення, в аспекті вимог ст.19 Дисциплінарного статуту.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції відносно того, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2024р.- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко