Справа № 240/21330/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

11 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/21330/24

категорія 112030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Єфіменко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом в якому просить:

- визнати протиправною дії (бездіяльність) відповідача - виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області, що полягає у нерозгляді у встановлені законом строки заяви, ОСОБА_1 , дієздатної фізичної особи, яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки, про обрання собі помічником ОСОБА_2 (в порядку статті 78 Цивільного кодексу України) і відмові у реєстрації ОСОБА_2 , помічником дієздатної фізичної особи з інвалідністю ОСОБА_1 , яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки, лише з підстав їх різної реєстрації в місті Житомирі, а фактичного проживання як тимчасово переміщених осіб під час воєнного стану в квартирі АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати відповідача - виконавчий комітет Житомирської міської ради Житомирської області, з урахуванням висновків суду, розглянути заяви позивача ОСОБА_1 та ім`я її онука ОСОБА_2 зареєструвати у відповідності до ст. 78 Цивільного кодексу України помічником своєї бабусі інваліда 2-ої групи ОСОБА_1 і видати відповідне посвідчення помічника фізичної дієздатної особи про те, що ОСОБА_2 , датою народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , є помічником фізичної дієздатної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Китайгород Камянець-Подільського Хмельницької області.

Відповідно до положень ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Вважаю, що у відкритті провадження за вказаними позовними вимогами, слід відмовити, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Предметом позову у даній справі є надання дієздатній особі допомоги у здійсненні її прав і виконанні обов`язків. Спірні правовідносини відносяться до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи. При цьому, цивільно-правове регулювання відносин, пов`язаних з визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів. У той час, механізм реалізації інституту помічника в частині умов та порядку надання ним допомоги дієздатній фізичній особі, яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки, на законодавчому рівні чітко не визначений.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір у розумінні п. 2 ч.1 ст. 4 КАС України це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст. 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи без діяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних відносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових чи особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Такий висновок виклав Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.01.2023 №500/3487/20.

Оскаржуючи дії відповідача щодо надання дієздатній фізичній особі допомоги у здійсненні її прав та виконанні обов`язків, тобто позивач фактично захищає свої особисті немайнові права, шляхом цивільно-правових засобів, які доповнюють можливості, необхідні фізичній особі для самостійної участі в цивільному обороті, тобто спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

За таких обставин, оскільки позивачка звертаючись з цим позовом до адміністративного суду просить захистити своє особисте немайнове право (щодо отримання, як дієздатної фізичної особи допомоги у здійсненні її прав і виконанні обов`язків), то такий спір носить приватноправовий характер та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Проаналізувавши вищевказані норми, суд наголошує, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З вищевикладеного видно, що оскаржуючи дії відповідача щодо розгляду заяви поданої в порядку ст.78 Цивільного кодексу України про обрання собі помічником - ОСОБА_2 , позивачка фактично захищає свої особисті немайнові права необхідні їй для самостійної участі в цивільному обороті, а тому вирішення даного спору має здійснюватися судом цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України, а не Житомирським окружним адміністративним судом за правилами КАС України.

Зважаючи на встановлені обставини, враховуючи положення п.1 ч. 1 ст. 170 КАС України та викладені висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про наявність підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись , п.1 ч.1 ст.170, ст.ст.241, 242 КАС України, суд,

ухвалив:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Єфіменко