Справа № 158/3514/24
Суддя: Корецька В. В.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/3514/24
Провадження № 2-а/0158/135/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Корецької В.В.
за участю секретаря Процик Л.В.
представника позивача Костів Л.А.
перекладача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
представника відповідача Крупінської Н.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в режимі відеоконференції, справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина російської федерації ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,-
в с т а н о в и в :
Представник військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Ківерцівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.10.2023 року прикордонним нарядом «Контрольний пост» на о.н.п. Оноківці, Ужгородського району Закарпатської області в напрямку 259 п/3н. 300м. до державного кордону України було затримано громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при спробі незаконного перетинання державного кордону України, без документів, що посвідчують його особу та підтверджують законність перебування на території України.
Відповідач по справі ОСОБА_2 на територію України потрапив незаконним шляхом, поза межами пункту пропуску через державний кордон. Проживав в м. Одеса, де неодноразово порушував законодавство України та вчиняв кримінальні правопорушення.
Крім того зазначає, що відносно відповідача по справі ОСОБА_2 22.07.2019 року за незаконне перетинання державного кордону України, в.о. начальника відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 винесено постанову про заборону в`їзду в Україну строком на 5-ть років до 22.07.2024 року
23.10.2023 року начальником НОМЕР_2 прикордонного загону стосовно відповідача по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прийнято рішення про примусове видворення з України з поміщенням до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.10.2023 року затримано громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати одного місяця, починаючи з часу фактичного затримання.

В подальшому рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.11.2023 року продовжено строк затримання громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України терміном на 6 (шість) місяців.

Також, рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.05.2024 року продовжено строк затримання громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України терміном на 6 (шість) місяців

Для забезпечення виконання вищевказаного рішення суду позивачем було вжито всіх заходів, однак, у зв`язку з тим, що через повномасштабну агресію рф проти України дипломатичні відносини між Україною та росією розірвані, діяльність посольства та консульських установ рф на території України припинена, представлення інтересів рф дипломатичним представництвом третьої держави в Україні не здійснюється, що унеможливлює надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння в ідентифікації особи та документування громадян росії.

Крім того отримано інформацію від органів національної поліції України, управління СБУ, Приморської окружної прокуратури м. Одеси, Київського районного суду м. Одеси про те, що відносно відповідача по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 порушено кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 263, ч. ч. 1, 3 ст. 187 КК України, яке перебуває на розгляді в Київському районному суді м. Одеси.

Оскільки у відповідача по справі громадянина російської федерації ОСОБА_2 відсутні документи, що надають йому право на законне перебування на території України, із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на території України до компетентних органів відповідач не звертався, відносно останнього порушено кримінальне провадження за вчинення тяжких злочинів, останній перебуває в міжнародному розшуку, мав заборону в`їзду в Україну, просить суд продовжити строк затримання відповідача по справі ОСОБА_2 з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк до 21.04.2025 року.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.11.2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

18.11.2024 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву у якому остання просить в задоволенні даного адміністративного позову відмовити посилаючись на те, що відносно відповідача ОСОБА_2 порушено кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 263, ч. ч. 1, 3 ст. 187 КК України, яке перебуває в провадженні Київського районного суду м. Одеси, де він ідентифікований та відносно нього діють відповідні обмеження.

Представник позивача Костів Л.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач по справі ОСОБА_2 та його представник адвокат Кріпінська Н.Л. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, кожного зокрема, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 7 ст. 5 КАС України іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи користуються в Україні таким самим правом на судовий захист, що й громадяни та юридичні особи України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України від 22 вересня 2011 року № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі - Закон № 3773-VI).

Частиною першою статті 9 Закону України № 3773-VI встановлено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Відповідно до частини 2 статті 14 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст.30 Закону України №3773-VI, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частиною першою статті 289 КАС України передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців документа, що дає право на виїзд з України, на підставі заяви, поданої, зокрема, органом охорони державного кордону, до іноземця або особи без громадянства суд може застосувати такий захід як затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Так судом встановлено, що 21 жовтня 2023 року прикордонним нарядом «Контрольний пост» на о.н.п. Оноківці, Ужгородського району Закарпатської області в напрямку 259 прикордонного знаку, на відстані 3000м. до державного кордону України було затримано громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при спробі незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку поза пунктом пропуску, без документів, що посвідчують його особу та підтверджують законність перебування на території України.

Відповідач по справі ОСОБА_2 на територію України потрапив незаконним шляхом, поза межами пункту пропуску через державний кордон. Проживав в м. Київ (зі слів відповідача) та м. Одеса де притягується до кримінальної відповідальності вчинення ряду тяжких злочинів.

З копії постанови в.о. начальника відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 від 22.07.2019 року вбачається, що відносно відповідача по справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову про заборону в`їзду в Україну строком на 5-ть років до 22.07.2024 року

Рішенням начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ОСОБА_5 від 23.10.2023 року постановлено примусово видворити з України громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.10.2023 року затримано громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ідентифікації на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати одного місяця, починаючи з часу фактичного затримання.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.11.2023 року продовжено строк затримання громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України терміном на 6 (шість) місяців.

Також, рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.05.2024 року продовжено строк затримання громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України терміном на 6 (шість) місяців

З матеріалів справи також вбачається, що для забезпечення виконання вищевказаного рішення суду, впродовж визначеного судом терміну, позивачем вживались заходи щодо ідентифікації відповідача по справі, що стверджується дослідженими судом доказами, зокрема, запитами до органів національної поліції України, управління СБУ, Приморської окружної прокуратури м. Одеси, Київського районного суду м. Одеси.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що відносно відповідача по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 порушено кримінальне провадження №0007951 від 20.12.2017 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 263, ч. ч. 1, 3 ст. 187 КК України, яке перебуває в провадженні Київського районного суду м. Одеси.

З листа Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва НПУ №21/10591-23 від 25.10.2023 року вбачається, що відповідач по справі громадянин російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до російської федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 159 кк рф «шахрайство».

Разом з тим варто зазначити, що через повномасштабну агресію рф проти України дипломатичні відносини між Україною та росією розірвані, діяльність посольства та консульських установ рф на території України припинена, представлення інтересів рф дипломатичним представництвом третьої держави в Україні не здійснюється, що унеможливлює надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння в ідентифікації особи відповідача.

У судовому засіданні встановлено, що також не заперечується відповідачем, у громадянина рф ОСОБА_2 відсутні документи, що надають йому право на законне перебування на території України, із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на території України до компетентних органів він не звертався.

Згідно з частинами 11-13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавцем передбачено можливість затримання іноземця або особи без громадянства за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення та продовження строку такого затримання за наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні (ч. 12 ст. 289 КАС України).

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України затримання треба розуміти і як тимчасовий запобіжний кримінально-процесуальний, і як адміністративно-процесуальний заходи, застосування яких обмежує право на свободу та особисту недоторканність людини (абзац п`ятий пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2003 року №12-рп/2003).

Норма ч. 12 ст. 289 КАС України покладає на позивача обов`язок зазначити у позовній заяві про продовження строку затримання дії або заходи, які вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця чи особи без громадянства, для забезпечення виконання рішення про примусове видворення.

Частина тринадцята статті 289 КАС України встановлює, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Зі змісту наведених приписів слідує, що під час вирішення позову про продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, обов`язковому дослідженню судом підлягає, зокрема, неможливість ідентифікації іноземця або особи без громадянства та/або неможливість забезпечення примусового видворення особи.

Перелік умов за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи та які є підставою для продовження строку затримання ПТПІ, наведені у ч. 13 ст. 289 КАС України і цей перелік є вичерпним.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, суд встановив, що позивачем вживалися заходи для ідентифікації особи відповідача, в ході яких було встановлено, що відповідач по справі є особою, відносно якої була винесена заборона в`їзду в Україну, останній перебуває в Україні на незаконних підставах, обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів скоєних на території України, перебуває у міжнародному розшуку, що зумовлює необхідність продовження його затриманні із вказаних у позові підстав.

Крім того суд звертає увагу, що особа відповідача на даний час не ідентифікована, відсутні оригінали документів, що посвідчують його особу, що встановлено в судовому засіданні, а також не порушено максимальний строк затримання іноземців у ПТПІ, встановлений частиною 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та частиною 11 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Поряд з цим, відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» немає.

Таким чином, суд вважає, що наявні правові підстави передбачені ст. 289 КАС України для продовження строку затримання відповідача по справі - громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Поряд з цим, суд звертає увагу на те, що представником позивача не доведено суду наявність обставин, які є досить значними для продовження строку затримання відповідача строком до 21.04.2025 року.

Враховуючи вищевикладене, з метою завершення процедури ідентифікації та примусового видворення відповідача до країни громадянської приналежності, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку затримання відповідача з метою його ідентифікації та забезпечення подальшого примусового видворення строком на 4 місяці.

Встановлення такого строку унеможливить допущення позивачем необґрунтованого зволікання щодо належного вжиття відповідних заходів у визначений чинним законодавством спосіб та порядку щодо примусового видворення відповідача, що, в свою чергу, дозволить уникнути порушення прав відповідача, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, у вигляді безпідставного тривалого утримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.

Отже, враховуючи вищевикладене, заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 9, 16, 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 9, 72-77, 241, 244, 246, 268-272, 289 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина російської федерації ОСОБА_2 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення задовольнити частково.

Продовжити строк затримання громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення на строк на 4 (чотири) місяці.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Представник позивача ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач громадянин громадянина російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце перебування: АДРЕСА_2 ;

Представник відповідача адвокат Крупінська Наталія Леонідівна.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька