Справа № 160/24006/24
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕАЛ-АГРО" до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем безпідставно і протиправно прийнято податкове повідомлення-рішення, яким застосовано штрафні санкції. Нараховані на підставі актів камеральної перевірки штрафні санкції стосуються тих саме операцій, які вже були виявлені перевіркою, а саме перший факт порушення виявлено перевівіркою у 2023 році та сплачено позивачем штраф і другий факт у 2024 році та знову накладено штраф. Підставою для накладання на позивача штрафних санкцій були одні і ті самі факти.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
25.09.2024 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними, такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Податкові накладні від 31.08.2021 №13 і №14 є різними податковими накладними, оскільки мають різні номери. При їх реєстрації в ЄРПН, вони зареєстровані окремо за різними номерами та наслідками обробки та, відповідно,кожна має ( спричиняє) правові наслідки.
Одним з таких правових наслідків є те, що податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
05.07.2022 позивачем було подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №13 від 31.08.2021 на суму ПДВ 276453, реєстрацію якої було зупинено.
Рішенням регіональної комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №7014403/42709307 від 07.07.2022 відмовлено у реєстрації податкової накладної №13 від 31.08.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказане рішення залишено без змін рішенням Державної податкової служби України №22893/42709307/2 від 14.07.2022.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено камеральну перевірку ТОВ «РЕАЛ-АГРО» () з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за липень-серпень 2021 року.

Результати перевірки оформлені актом №12648/04-36-04-12/42709307 від 11.04.2023.

Перевіркою було встановлено, порушення позивачем, визначених п. 201.10 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України граничних строків реєстрації по 6 податковим накладним в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за липень-серпень 2021 року на загальну суму податку на додану вартість 388244,46 грн.

Зокрема, встановлено порушення строків реєстрації податкової накладної №13 від 31.08.2021 на суму ПДВ 276453, дата складання якої 31.08.2021, фактична дата реєстрації 05.07.2022, кількість днів порушення реєстрації- 39.

За вказане порушення передбачена відповідальність платника податків відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України.

Вказаний акт перевірки став підставою для прийняття Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення форми «Н» № від 11.05.2023 на суму штрафу 116473,34 грн.

Сума штрафу була сплачена позивачем, що підтверджується копією платіжної інструкції №10151 від 25.07.2023.

18.06.2024 позивачем було подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №14 від 31.08.2021 на суму ПДВ 276453,00 грн..

08.07.2024 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області за результатами проведення камеральної перевірки щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «РЕАЛ -АГРО» () було складено акт за №47776/04-36-04-12/42709307.

Перевіркою встановлено, що в порушення п. 201.10 ст. 201 , п. 89 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України суб"єктом господарювання порушено граничні строки реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, встановлено порушення строків реєстрації податкової накладної №14 від 31.08.2021 на суму ПДВ 276453, дата складання якої 31.08.2021, фактична дата реєстрації 18.06.2024, термін реєстрації 27.05.2022, кількість днів порушення реєстрації- 753.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 15.08.2024 року № на суму штрафу в розмірі 139832 грн. 37 коп.

Податкова накладна №13 від 31.08.2021 як і податкова накладна №14 від 31.08.2021 були складені за фактом здійснення господарської операції з постачання рапсу між постачальником ТОВ «РЕАЛ-АГРО» і покупцем ТОВ «КОМПАНІЯ ПРОМЕТЕЙ» на загальну суму з урахуванням ПДВ 2251117,32 грн., з яких сума ПДВ 276453,0048 грн.

Позивач не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням, звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У розумінні підп. 41.1.1 п.41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути, зокрема, своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних (п. 2).

Відповідно до пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України на платника податку покладено обов`язок на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).

Згідно з пп. 201.10. ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 76.1 статті 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

За п. 86.8 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Наказом Міністерства фінансів України 28 грудня 2015 року N 1204 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 31 грудня 2020 року N 846), затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (Порядок №1204).

За змістом п. 2 розділу ІІ Порядку №1204 відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за формою: "Н" - за порушення платниками ПДВ граничних строків реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування до податкової накладної, визначених статтею 201 Кодексу в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або невиконання податкового повідомлення - рішення: щодо попередження платника податку - продавця контролюючим органом про необхідність складання та/або реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або виправлення помилок під час зазначення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 Кодексу (додатки 24, 25).

Податкове повідомлення-рішення складається за кожним окремим податком, збором разом із штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) або штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), передбаченими ПК України, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) та пенею за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у тому числі за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності ( п. 5 розділу ІІ Порядку №1204).

Пунктом 86.8 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

За визначенням у п. 109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.113.8 ст. 113 ПК України за одне податкове правопорушення контролюючий орган може застосувати тільки один вид штрафної (фінансової) санкції (штрафу), передбаченої цим Кодексом та іншими законами України.

Право не бути притягненим до суду або покараним двічі за одне й те саме діяння (принцип non bis in idem) закріплено в статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ, Конвенція): « 1. Нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави. 2. Положення попереднього пункту не перешкоджають відновленню провадження у справі згідно із законом та кримінальною процедурою відповідної держави за наявності нових або нововиявлених фактів чи в разі виявлення суттєвих недоліків у попередньому судовому розгляді, які могли вплинути на результати розгляду справи. 3. Жодних відступів від положень цієї статті не допускається на підставі статті 15 Конвенції».

ЄСПЛ сформулював критерії оцінки двох правопорушень як тотожних. Тотожність стосується не лише назви правопорушень за законом, а, що найголовніше, змісту та мети правопорушень.

У справі «Сергій Золотухін проти Росії» ЄСПЛ вирішив зробити уточнення стосовно того, яке поняття необхідно вкладати у вислів «те саме правопорушення» у сенсі Конвенції. Проаналізувавши розуміння, в якому право не бути судимим та покараним двічі по дається в інших міжнародних інструментах, таких як Міжнародний пакт про громадянські та політичні права, прийнятий Організацією Об`єднаних Націй (далі - ООН), Хартія основних прав Європейського Союзу (далі - ЄС) та Американська конвенція про права людини, ЄСПЛ вважає, що ст. 4 Протоколу № 7 мусить сприйматись у тому сенсі, що вона забороняє переслідувати чи судити одну особу за друге правопорушення, якщо останнє походить із тих самих фактів або фактів, що «по суті» є такими ж, як і ті, по яких мало місце перше правопорушення. Ця гарантія вступає в дію, коли розпочато нове переслідування, а попереднє рішення про виправдання чи засудження вже набуло законної сили. При цьому перше рішення повинно бути «остаточним» по своїй суті, а далі вже слід з`ясувати, чи було воно «кримінальним» у значенні ст. 4 Протоколу № 7, витлумачене в світлі загальних принципів розуміння понять «кримінальне обвинувачення» у ст. 6 і «покарання» у ст. 7 ЄКПЛ. Значущими факторами у цьому випадку є: правова класифікація злочину в національному законодавстві, характер правопорушення, національна правова характеристика заходу, його мета, природа і ступінь суворості, чи застосовувався захід після засудження у межах кримінальної справи, які процедури були проведені для його прийняття і виконання. Важливим є й те, що положення ст. 4 Протоколу № 7 стосуються лише рішень судів однієї і тієї самої держави.

Як встановлено вище судом , нараховані на підставі акту камеральної перевірки від 08.07.2024 №47776/04-36-04-12/42709307 штрафні санкції стосуються тих господарських операцій, які вже були виявлені камеральною перевіркою, за результатом якої було складено акт №12648/04-36-04-12/42709307 від 11.04.2023 і сплачено позивачем штрафні санкції.

Тобто підставою для покарання позивача і першого, і другого разу були одні і ті самі факти.

При цьому, суд звертає увагу на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 21.12.2020 №340/854/19, згідно якої порушення норм статті 201 ПК України, що полягає у не реєстрації податкових накладних у ЄРПН протягом граничного строку, є триваючим лише до моменту його виявлення контролюючим органом. Наступне невиконання вимог статті 201 ПК України платником податків та невчинення дій щодо реєстрації попередньо незареєстрованих у ЄРПН податкових накладних утворює склад нового порушення, відповідальність за яке передбачена, зокрема, положеннями абзацу другого пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України.

За приписами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що спірне податкове повідомлення є проиправним і підлягає скасуванню, відтак позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкці №10442 від 02.09.2024.

В той же час позовна заява подана через систему «Електронний суд».

Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, позивачу необхідно було сплатити судовий збір за вимоги немайнового характеру у сумі 2422,40 грн.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За ч. 2. ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першоїцієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Суд, керуючись положеннями ст. 139 КАС України, враховуючи задоволення позову вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.139, 243-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ-АГРО» (вул. Віталія Матусевича, буд. 41, прим. 12/3, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50065, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення рішення задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 15 серпня 2024 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-А, м. Дніпро, 49005, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕАЛ-АГРО» (вул. Віталія Матусевича, буд. 41, прим. 12/3, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50065, ) судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона