Справа № 160/11914/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
08.05.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи до пільгового стажу за Списком № 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:
- з 26.09.1994 по 13.05.1998 на Державному підприємстві «Дніпропетровський науково- виробниче об`єднання електровозобудування» в ливарному цеху учнем вибивальника відливок першого розряду та вибивальником відливок другого розряду.
- з 25.05.1999 по 13.12.2004 на Державному підприємстві «Дніпропетровський науково- виробниче об`єднання електровозобудування» газорізальником четвертого розряду металургійного цеху - ливарне виробництво (цех № 20).
- з 14.12.2004 по 02.03.2015 на Державному підприємстві «Дніпропетровський науково- виробниче комплекс «Електровозобудування» обрубувачем третього та четвертого розрядів в металургійному та ливарному цехах .
- з 03.03.2015 по 19.08.2015 на підприємстві ТОВ «Техстандарт - Плюс» обрубувачем четвертого розряду в ливарному відділенні.
- з 29.12.2015 по 30.08.2017 на підприємстві ТОВ «Техстандарт - Плюс» обрубувачем четвертого розряду в ливарному виробництві.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з моменту настання права, а саме з 19.07.2023.
В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що висновки відповідачів про те, що ОСОБА_1 не має достатнього пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправними та незаконними.
Ухвалою суду від 13.05.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
20.06.2024 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подано відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж, встановлений статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
21.06.2024 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних.
09.07.2024 року представником позивача подано відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, якою просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі.
15.07.2024 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить позовну заяву залити без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
05.06.2023 року ОСОБА_1 через веб-портал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 1, п. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 12.06.2023 року № 37 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Також в рішенні зазначено, що за доданими документами до загального страхового стажу не зараховано період проходження військової строкової служби згідно квитка серії НОМЕР_2 , оскільки відсутня печатка на фотокартці та записі про призив. До пільгового стажу не зараховано жодного періоду роботи, оскільки відсутня довідка відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

21.03.2024 року ОСОБА_1 повторно Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 21.03.2024 року № 37 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Також в рішенні пенсійного органу зазначено, що вік заявника становить 50 років 08 місяців 03 дні, страховий стаж 25 років 05 місяців 18 днів. За доданими документами до загального страхового стажу не зараховано період проходження військової строкової служби згідно військового квитка НОМЕР_2 від 18.11.1991 року, оскільки відсутня печатка на фотокартці та записі про призов. До пільгового стажу не зараховано жодного періоду роботи, оскільки відсутня довідка відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Вважаючи протиправними рішення відповідачів, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, прийнятий 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону № 1058-IV, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст. 5 Закону №1058-IV, то цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Приписами ст. 8 Закону № 1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-VІ, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-VІ заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 45 вищенаведеного Закону визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських та інших документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Таким чином, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №439/1148/17.

Судом досліджено копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , що містить наступні записи щодо періодів роботи позивача на посадах по Списку № 1:

- 26.09.1994 року прийнятий в ливарний цех учнем вибивальника відливок першого розряду на Державному підприємстві «Дніпропетровське науково-виробниче об`єднання електровозобудування»;

- 27.12.1994 року переведений в ливарному цеху вибивальником відливок другого розряду;

-13.05.1998 року звільнений за власним бажанням;

- 25.09.1999 року прийнятий в цех № 20 газорізальником четвертого розряду металургійного цеху на Державному підприємстві «Дніпропетровське науково-виробниче об`єднання електровозобудування»;

- 14.12.2004 року переведений в металургійний цех обрубувачем третього розряду;

- 01.11.2007 року переведений в ливарний цех обрубувачем третього розряду;

- 02.03.2015 року звільнений по переводу в ВАТ «Техстандарт»;

- 03.03.2015 року прийнятий по переводу обрубувачем третього розряду ливарного відділення в Товариство з обмеженою відповідальністю «Техстандарт-Плюс»;

- 19.08.2015 року звільнений за власним бажанням;

- 29.12.2015 року прийнятий обрубувачем третього розряду ливарного виробництва в Товариство з обмеженою відповідальністю «Техстандарт-Плюс»;

- 30.08.2017 року звільнений за згодою сторін.

В матеріалах справи наявна Форма РС-право з якої вбачається, що періоди роботи позивача: з 26.09.1994 року по 13.05.1998 року, з 25.05.1999 року по 13.12.2004 року, з 14.12.2004 року по 02.03.2015 року, з 03.03.2015 року по 19.08.2015 року, з 29.12.2015 року по 30.08.2017 року не були зараховані до пільгового стажу роботи позивача.

Записами у трудовій книжці позивача підтверджено, що останній працював на посадах, які віднесені до Списку №1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року № 10, Постанови КМУ від 11.03.1994 року № 162, Постанови КМУ від 16.01.2003 року № 36, Постанови КМУ від 24.06.2016 року № 461.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодного обґрунтування щодо не зарахування вищевказаних періодів роботи позивача до пільгового стажу.

В рішеннях відповідачів зазначено, що до пільгового стажу не зараховано жодного періоду роботи, оскільки відсутня довідка відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Водночас, суд критично ставиться до такої позиції відповідачів, з огляду на те, що згідно з ст. 48 Кодексу законів про працю України та ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, яка в свою чергу містить всі необхідні відомості щодо роботи позивача.

З урахуванням викладеного, в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 31.03.2020 у справі № 446/656/17.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Проте, орган Пенсійного фонду не скористався наданим йому правом на перевірку відомостей, зазначених у вказаній довідці, а переклав тягар відповідальності на заявника, та відмовив у зарахуванні пільгового стажу, без законодавчо встановлених на те причин.

Відтак вищезазначені періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1.

При цьому, суд виходить із заявлених меж позовних вимог.

В рамках заявлених позовних вимог та доказів, поданих на їх обґрунтування, не вбачається можливим встановити достатність підстав та умов для призначення такої пенсії, а саме: чи вистачає набутого позивачем страхового та пільгового стажу для призначення такого виду пенсії.

На час розгляду справи пенсія ще не призначена і остаточний правильний обрахунок страхового та пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, пенсійним органом не проведено, відтак, останнім і не зроблено остаточного висновку про наявність/відсутність у позивача достатнього стажу для призначення такої пенсії.

При цьому, призначення пенсії, в тому числі і обрахування стажу, необхідного для її призначення, за законом віднесено до компетенції відповідних управлінь Пенсійного фонду України, якому після остаточного обрахунку стажу позивача визначитись із тим, чи достатньо такого стажу для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах.

За наведених обставин, підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах відсутні.

У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Разом з тим, з метою ефективного захисту прав позивача, керуючись приписами ч. 2 ст. 9 КАС України, якими передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, при цьому, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, у цьому випадку, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що розгляд заяви позивача здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

Тому, з метою захисту порушених прав та інтересів позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області необхідно зобов`язати повторно розглянути заяву позивача із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 р. у справі N 348/2160/15-а (провадження N К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У зв`язку із наведеним, відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію.

Щодо клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду суд зазначає наступне.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав 08.05.2024 року.

Одночасно, суд зазначає, що відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якої додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків, якщо інше прямо не передбачено законом (Постанова Верховного Суду від 24.11.2020 року по справі №815/460/18).

Разом з тим, з огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься у рішенні від 15.10.2013 року № 8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» і у рішенні від 15 .10.2013 року №9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, а також на підставі аналізу положення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» колегія суддів дійшла до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та залишення без розгляду позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., ), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Короленко, 7, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, які виразилися у протиправній відмові у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.06.2023 № 37 та рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 29.03.2024 № 37

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати періоди роботи до пільгового стажу за Списком № 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

- з 26.09.1994 по 13.05.1998 на Державному підприємстві «Дніпропетровський науково- виробниче об`єднання електровозобудування» в ливарному цеху учнем вибивальника відливок першого розряду та вибивальником відливок другого розряду.

- з 25.05.1999 по 13.12.2004 на Державному підприємстві «Дніпропетровський науково- виробниче об`єднання електровозобудування» газорізальником четвертого розряду металургійного цеху - ливарне виробництво (цех № 20).

- з 14.12.2004 по 02.03.2015 на Державному підприємстві «Дніпропетровський науково- виробниче комплекс «Електровозобудування» обрубувачем третього та четвертого розрядів в металургійному та ливарному цехах .

- з 03.03.2015 по 19.08.2015 на підприємстві ТОВ «Техстандарт - Плюс» обрубувачем четвертого розряду в ливарному відділенні.

- з 29.12.2015 по 30.08.2017 на підприємстві ТОВ «Техстандарт - Плюс» обрубувачем четвертого розряду в ливарному виробництві.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко