Справа № 280/1638/24
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 280/1638/24

головуючий суддя І інстанції Стрельнікова Д.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.06.2024 року в адміністративній справі №280/1638/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незарахування позивачці періодів роботи з 06.09.1999 по 29.09.2002, з 01.01.2004 по 01.02.2008, з 01.03.2008 по 30.06.2023 у подвійному розмірі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати позивачці періоди її роботи з 06.09.1999 по 29.09.2002, з 01.01.2004 по 01.02.2008, з 01.03.2008 по 30.06.2023 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із чим перерахувати та виплатити їй пенсію за віком з 14.07.2023із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.06.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій областіи щодо незарахування ОСОБА_1 періодів роботи з 06.09.1999 по 29.09.2002, з 01.01.2004 по 01.02.2008, з 01.03.2008 по 30.06.2023 у подвійному розмірі.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди її роботи з 06.09.1999 по 29.09.2002, з 01.01.2004 по 01.02.2008, з 01.03.2008 по 30.06.2023 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із чим перерахувати та виплатити їй пенсію за віком з 14.07.2023 із урахуванням раніше виплачених сум.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що чинним законодавством не передбачено зарахування періоду роботи у реанімаційних закладах охорони здоров`я до страхового стажу у подвійному розмірі, оскільки чинним Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено зарахування зазначеного вище періоду роботи у реанімаційних закладах охорони здоров`я з 01.01.2004 лише на загальних підставах, тобто в одинарному розмірі.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 06.02.2008 призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується копією відповідного протоколу від 14.03.2008 №311549.

08.07.2023 позивачу виповнилося 60 років, що підтверджується її паспортом НОМЕР_1 , виданим 17.11.2000 Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі №280/7159/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки з 14.07.2023 із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 07.02.2024 №2198-874/Г-02/8-0800/24 до якого додано розрахунок врахованого стажу позивача підтверджується, що при призначенні позивачці пенсії за віком періоди її роботи у реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я не зараховано у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач вважає дії відповідача щодо обчислення розміру її пенсії в частині неврахування періодів роботи з 06.09.1999 по 29.09.2002 та з 01.04.2004 по 30.06.2023 до загального стажу у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не відповідають критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже є протиправними.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на зарахування періодів її роботи з 06.09.1999 по 29.09.2002, з 01.01.2004 по 01.02.2008, з 01.03.2008 по 30.06.2023 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»,

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Приписами частин 1-3 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною 1 статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Як свідчать встановлені обставини справи, при призначенні позивачу пенсії за вислугу років у 2008 році періоди її роботи з 06.09.1999 по 29.09.2002, з 01.10.2002 по 31.01.2008 зараховано до стажу у подвійному розмірі, вказано коефіцієнтом 2 та вид трудової діяльності: охор. здор. анестез.

Розрахунок стажу позивача станом на 28.07.2023 по пенсії за віком свідчить, що періоди її роботи з 06.09.1999 по 31.12.2003 було обчислено у подвійному розмірі.

В свою чергу, при призначенні пенсії за віком наведений період був розрахований відповідачем в одинарному розмірі.

Так, згідно трудової книжки позивача НОМЕР_2 , остання у періоди з 06.09.1999 по 29.09.2002 працювала медсестрою-анестезистом у МСЧ Радіоприлад, з 01.10.2002 по 01.02.2008 працювала медсестрою-анестезистом у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КУ «Пологовий будинок №1», з 01.03.2008 по 31.05.2019 працювала у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КУ «Пологовий будинок №3», з 01.06.2019 по 08.01.2020 працювала сестрою медичною-анестезистом у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії КНП «Пологовий будинок №3», з 09.01.2020 по 30.06.2023 (дата по яку враховано загальний стаж) сестрою медичною-анестезистом анестезіологічної групи, відділення анестезіології та інтенсивної терапії КНП «Пологовий будинок №3».

До того ж, періоди роботи ОСОБА_1 у реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я підтверджуються довідкою МСЧ ДП «Радіоприлад» від 07.02.2008 №103 про роботу позивачки з 06.09.1999 по 29.09.2002 медсестрою-анестезистом групи анестезіології та інтенсивної терапії, довідкою Комунального некомерційного підприємства «Пологовий будинок №3» від 24.07.2023 №05-23/054 про період роботи позивачки з 01.10.2002 по 01.02.2008 сестрою медичною-анестезистом відділення анестезіології та інтенсивної терапії, довідкою Комунального некомерційного підприємства Міська лікарня №7 про період роботи позивачки з 09.01.2020 по дату видачі довідки сестрою медичною-анестезистом відділення анестезіології та інтенсивної терапії, довідкою Комунального некомерційного підприємства «Пологовий будинок №3» про періоди роботи від 08.09.2023 №05-23/071 з 01.10.2002 по 01.02.2008 та з 01.03.2008 по 08.01.2020 сестрою медичною-анестезистом відділення анестезіології та інтенсивної терапії.

Таким чином, з огляду на вказані обставини справи та приписи чинного законодавства, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо необхідності зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди її роботи з 06.09.1999 по 29.09.2002, з 01.01.2004 по 01.02.2008, з 01.03.2008 по 30.06.2023 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, що стосується посилань відповідача на те, що оскільки з 01.01.2004 набрав чинності Закон № 1058, яким не передбачаються пільги у вигляді зарахування стажу в подвійному розмірі для посад, на яких працювала позивач, з 01.01.2004 відсутні законні підстави для обчислення стажу позивача в подвійному розмірі, то колегія суддів апеляційого суду вважає їх безпідставними, оскільки редакція статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час, а стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не скасовує та не зупиняє її дію.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 04.12.2019 року по справі № 689/872/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.06.2024 року в адміністративній справі №280/1638/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко