Справа № 280/10478/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

18 листопада 2024 року Справа № 280/10478/24 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Семененко М.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за весь час проходження військової служби за контрактом, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2024 року.

Позовна заява подана представником позивача Мінченко І.А., який діє на підставі довіреності від 30.08.2024 №1745.

Відповідно до ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.160, 161, 172 КАС України.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтею 161 КАС України, з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою встановлено ставку судового збору - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір") .

У ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України" на 2024 рік установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 3028,00 грн.

Позивачем заявлено одну немайнову позовну вимогу щодо визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно, отже сума судового збору за подання даного позову, з урахуванням подання позову в електронній формі, становить 968,96 грн, однак доказів сплати судового збору в зазначеному розмірі до позову не додано, як не подано і документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так предметом спору крім іншого, є не нарахування та виплата позивачу грошової компенсації за все належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно відповідно до Порядку № 178.

При цьому, усталеною є практика Верховного Суду згідно якої речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням).

Зазначене відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом у постановах від 26 травня 2021 року у справі №380/5093/20, від 30 серпня 2021 року у справі №520/7668/20 та від 12 жовтня 20212 року у справі №380/6200/20, від 23 червня 2022 року у справі № 540/2001/21, від 23 червня 2022 року у справі №540/1951/20.

Також подібний висновок міститься у постанові судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19, в якій вирішувалось питанням наявності чи відсутності підстав для застосування статей 116, 117 КЗпП України у разі невиплати (несвоєчасної виплати) військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Отже, в даному випадку позивач не може бути звільненим від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Крім того, позивач посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, до яких належать учасники бойових дій, визначений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII.

Аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дає підстави дійти висновку, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Слід зазначити, що вирішення питання щодо наявності у особи статусу учасника бойових дій або особи з інвалідністю внаслідок війни на підставі документів, які є підставою для отримання такого статусу в установленому законом порядку, не відноситься до компетенції адміністративного суду.

Відповідно до статті 6-1 Закону № 3551-XII для отримання публічних (електронних публічних) послуг інформація про статус учасника бойових дій отримується та/або підтверджується за допомогою Єдиного державного реєстру ветеранів війни відповідно до Закону України "Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг".

Витяг із Реєстру щодо внесених до Реєстру Відомостей та виданих документів формується засобами Реєстру з унікальним електронним ідентифікатором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За бажанням особи, якій надано статус учасника бойових дій, посвідчення учасника бойових дій видається такій особі у порядку, передбаченому статтею 18 цього Закону.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що наявність у позивача статусу, за якім він стверджує про наявність пільг зі сплати судового збору, може бути підтверджена або поданням до суду відповідних відомостей з Єдиного державного реєстру ветеранів війни, або копії посвідчення учасника бойових дій чи особи з інвалідністю внаслідок війни.

Посилання позивача на п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є безпідставними, оскільки відповідно до зазначеної норми від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю І та ІІ групи.

До позову додано Довідку МСЕК серії 12 ААГ №827586 від 23.07.2024, з якої встановлено, що позивач є особою з інвалідністю 3 групи, доказів наявності у позивача статусу особи з інвалідність 1 та 2 групи не надано, відтак позивач не має права на пільги, встановлені п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду належні докази сплати судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтею 161 КАС України, з пропуском встановленого строку звернення до адміністративного суду, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, грошова компенсація за неотримане речове майно виплачується після звільнення зі служби та на підставі заяви, а отже речове забезпечення не має характеру винагороди за виконану працю.

Отже, речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням).

Строки звернення до суду в порядку адміністративного судочинства визначені у статті 122 КАС України і частина п`ята цієї статті, яка передбачає місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, є спеціальною нормою.

Як встановлено судом, предметом даного позову є вимоги позивача, зокрема, про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати йому компенсації вартості за неотримане речове майно та стягнення такої компенсації, яка не входить до структури заробітної плати.

У даній категорії справ законодавець визначив строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Окрім того, в межах даного позову позивачем оскаржується, зокрема, бездіяльність відповідача, яка полягає у невиплаті йому грошової компенсації за неотримане речове майно, а не відмова у здійсненні виплати відповідної компенсації за поданою ним заявою.

Отже звернення до відповідача не вважається досудовою формою врегулювання спору та не свідчить про те, що позивач був позбавлений можливості своєчасно звернутися в суд за захистом порушених, на його думку, прав чи законних інтересів з дня проведення з ним розрахунку, виключення його зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Дана позиція узгоджується зі позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 27.02.2023 у справі № 560/8394/21.

З доданих до позовної заяви письмових доказів вбачається, що позивача звільнено з війскової служби, виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення з 20.08.2024, водночас, даний позов подано до суду 11.11.2024 (сформовано в системі "Електронний суд"), тобто з пропуском місячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого чинним процесуальним законодавством.

Частиною 6 ст.161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже позивачу необхідно подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.1-ч.2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин позов підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 241, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом подання до суду:

- доказів сплати судового збору в сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.) або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, суд повертає позовну заяву у відповідності до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.О. Семененко