Справа № 520/19982/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 р. Справа № 520/19982/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2024 (суддя спірідонов М.О.; м. Харків) по справі № 520/19982/24

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

третя особа: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі також - відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо невиконання вимог п.1 ч.2 ст.18 та ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» в рамках ВП № 75049361 та № 75049192, при перевірці стану виконання рішення у справі №520/12937/23 в розрізі вчинення боржником ГУ ДСНС України в Харківській області неналежного перерахунку та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 ;

- скасувати постанови від 12.06.2024 року про закінчення виконавчих проваджень № 75049361 та № 75049192;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відновити виконавчі провадження № 75049361 та № 75049192 та, у процедурі перевірки стану виконання рішення у справі № №520/12937/23, вчинити коло дій та повноважень, передбачених п.1 ч.2 ст.18 та ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» щодо вчинення боржником ГУ ДСНС України в Харківській області належного перерахунку та виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків десять днів з моменту отримання ухвали шляхом надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 3875,84 грн та заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку та доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення з позовом до суду.

30.07.2024 представником позивача було подано на виконання ухвали суду від 22.07.2024 року заяву про усунення недоліків, до якої було долучено квитанцію про сплату судового збору на суму 3875,84 грн. та клопотання про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якого зазначено, що оскаржувані постанови відповідача від 12.06.2024 року сторона позивача не отримувала, а про їх існування дізналась випадково за результатами моніторингу даних АСВП 26.06.2024. Останнім днем на оскарження закінчення виконавчих проваджень, виходячи з дати винесення оскаржуваних постанов 12.06.2024 є 22.06.2024 року, що є суботою вихідним днем. Відповідно до ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Таким чином, з урахуванням вказаної норми останнім днем на подання до суду позову з дотриманням строків, передбачених ст.287 КАСУ, виходячи з дня закінчення виконавчих проваджень є 24.06.2024 року (понеділок). Позивач дізнався про оскаржувані постанови 26.06.2024, про що свідчить дата на роздруківках інформації виконавчих проваджень, котра формується автоматично системою АСВП та одразу, не зволікаючи, почав вчиняти дії, направлені на захист своїх прав та у той же день 26.06.2024 позов первинно подано через Електронний суд, тобто, з дотриманням строків, визначених статтею 287 КАСУ, виходячи з дати обізнаності з порушенням прав. Відповідній справі присвоєно номер №520/17975/24 По справі №520/17975/24 позов залишено без руху.

Також в обґрунтування заяви зазначено, що засобами поштового зв`язку, позаяк у період з 05.07.2024 внаслідок технічного збою функціонал Електронний суд працював некоректно, що унеможливлювало відправлення та отримання документів, було направлено клопотання на виконання вимог суду, однак, 09.07.2024 року позов у справі було повернуто. З 05.07.2024 Електронний суд працював некоректно, відтак, ухвала про повернення позову у справі №520/17975/24 надійшла на електронну пошту адвоката лише 13.07.2024, що є суботою, вихідним днем. Однак, така ситуація відбулась і з рештою процесуальних документів по інших справах, в якій адвокат Коломойцев М.М. представляє інтереси позивачів. 15.07.2024 року у понеділок, тобто, перший робочий день після того, як Електронний суд почав функціонувати знов у повному обсязі, було опрацьовано ухвалу про повернення позову у справі №520/17975/24.

Крім того представником позивача зазначено, що оскільки позивач дізнався про порушення своїх прав 26.06.2024, звернувшись первинно до суду з дотриманням строків звернення через адвоката, однак, через технічний збій функціоналу Електронний суд виникли обставини, за яких усунення недоліків первинного позову не надійшло до суду вчасно, що зумовило, як повернення позову 09.07.2024, так і надходження вказаної ухвали представникові позивача лише 13.07.2024, що є вихідним днем, та обізнаність з нею у перший робочий день 15.07.2024, враховуючи, що позивач, не втративши інтересу до спірних правовідносин, скористався правом на повторне звернення до суду у найкоротший строк 16.07.2024, тобто, на наступний день, просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий строк.

Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 23 серпня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 повернув на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив встановлений ч. 2 ст. 287 КАС України строк звернення до суду з цим позовом без поважних причин.

При цьому судом першої інстанції було враховано, що при первинному зверненні до суду з цим позовом позивач був належним чином повідомлений про винесення судом ухвали від 01.07.2024 про залишення позовної заяви без руху та необхідність усунення недоліків позовної заяви. Проте станом на 09.07.2024 позивачем не було виконано ухвалу суду від 01.07.2024 року, у зв`язку з чим судом винесено ухвалу від 09.07.2024 про повернення позовної заяви.

Посилання представника позивача на некоректну роботу функціоналу Електронний суд через технічний збій суд визнав необґрунтованим, оскільки про існування ухвали від 01.07.2024 року по справі №520/17975/24 він був обізнаний ще 01.07.2024 року та мав достатній час на усунення недоліків позовної заяви, однак зазначеним правом не скористався, що в свою чергу свідчить про байдужість позивача до своїх прав та передбачених КАС України процесуальних строків.

Також суд відхилив посилання позивача на некоректну роботу Електронного суду з 05.07.2024, оскільки строк на виконання вимог ухвали суду від 01.07.2024 року по справі № 520/17975/24 сплинув ще до 05.07.2024 року, що також свідчить про байдужість позивача.

Позивач не погодився з вказаним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на постановляння оскаржуваної ухвали при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для правильного вирішення питання, з порушенням норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2024 про повернення позовної заяви у справі № 520/19982/24 з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що позивач дізнався про порушення своїх прав 26.06.2024 та звернувся первинно до суду з дотриманням строків звернення через адвоката, однак, через технічний збій функціоналу Електронний суд виникли обставини, що унеможливили усунення недоліків вчасно, що зумовило, як повернення позову 09.07.2024, так і надходження вказаної ухвали представникові позивача лише 13.07.2024, що є вихідним днем, та обізнаність з нею у перший робочий день 15.07.2024, враховуючи, що позивач, не втративши інтересу до спірних правовідносин, скористався правом на повторне звернення до суду у найкоротший строк 16.07.2024, тобто, на наступний день, позивач просив визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий строк.

Стосовно висновків суду першої інстанції про те, що строк на виконання ухали суду від 01.07.2024 по справі № 520/17975/24 сплив ще до 05.07.2024 року, тобто до початку технічного збою в підсистемі Електронний суд, позивач зазначає, що виходячи з документального підтвердження обізнаності позивача з оскаржуваними постановами - 26.06.2024 (дата вказана у роздруківках АСВП), 10-тиденний строк, передбачений ст.287 КАСУ, закінчився саме 05.07.2024, коли стався збій підсистеми Електронний суд. Однак, станом на 05.07.2024, позивач не міг скористатись правом на повторне звернення до суду, позаяк у справі №520/17975/24 станом на 05.07.2024 ухвали про повернення позову не існувало.

Відтак, навіть сплив строку на виконання ухвали про залишення позову без руху у первинній справі №520/17975/24 до моменту збою підсистеми Електронний суд, не свідчить про свідому пасивну поведінку позивача та нереалізацію ним права на повторне звернення до суду вчасно, оскільки повторне звернення до суду до моменту повернення позову 09.07.2024, з яким сторона позивача стала обізнаною 13.07.2024 мало би прямі ознаки зловживанням правами, про які наголошено п.2 ч.2 ст.45 КАСУ.

Крім того, позивач вказує, що повертаючи позов, суд послався на п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, однак вказані посилання є процесуальним порушенням, позаяк, судом було встановлено 10-денний строк на усунення недоліків у справі № 520/19982/24 ухвалою від 22.07.2024 у спосіб надання доказів сплати судового збору та заяви про поновлення строків звернення та позивач 30.07.2024 року, тобто, у строк, встановлений судом, надав суду затребуваний документ про сплату судового збору та відповідну заяву. Тобто, недоліки позову було усунуто позивачем у строк, встановлений судом, що обтяжує суд обов`язком з відкриття провадження по справі в силу ст.171 КАСУ. Ті підстави, за яких судом першої інстанції позов було повернуто, а саме, визнання неповажними причин пропуску строку звернення до суду, є підставою для застосування іншої норми, а саме, п.9 ч.4 ст.169 КАСУ, за якою, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

ГУ ДСНС у Харківській області подало відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

За приписами ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Враховуючи обставини цієї справи, а також те, що апеляційна скарга подана на ухвалу, перегляд якої можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав.

За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлені ст. 287 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За приписами пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, чинне законодавство обмежує право позивача на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, визначено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків пов`язане з необхідністю досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Отже, дотримання строку звернення з позовом є однією з умов реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У свою чергу, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Частинами 1, 2 ст. 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду, а також належного оформлення позову. Для цього особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Колегія суддів зазначає, що сам по собі факт повернення позовної заяви не є поважною причиною пропуску строку. Тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої позовної заяви, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу.

Необхідно також враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати позов, усі можливі та залежні від неї дії у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку звернення до суду.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року (справа № 280/4682/19), від 18 червня 2020 року (справа № 400/524/19), від 17 червня 2020 року (справа № 280/4951/19), від 18 серпня 2020 року (справа № 160/6351/21), від 26 січня 2023 (справа № 420/26708/21), в яких надавалась оцінка поважності пропуску строку на апеляційне оскарження у випадку повторного звернення суб`єкта владних повноважень до суду апеляційної інстанції.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач стверджував, що оскаржувані постанови відповідача від 12.06.2024 року сторона позивача не отримувала, а про їх існування дізналась випадково за результатами моніторингу даних АСВП 26.06.2024. Доказів зворотного матеріали справи не містять та судом не встановлено.

Первинна позовна заява подана позивачем 26.06.2024, що підтверджується звітом автоматизованого розподілу судової справи № 520/17975/24 (номер провадження: П/520/19866/24) від 26.06.2024, наявність якого встановлено судом на сайті Судова влада України, тобто в межах строку, встановленого ч. 2 ст. 287 КАС України.

При цьому твердження суду першої інстанції про те, що позивач є стороною виконавчих проваджень № 75049361 та № 75049192 та мав змогу ознайомитись он-лайн із всіма документами виконавчого провадження за допомогою АСВП, а тому і мав змогу дізнатися з 12.06.2024 року про існування оскаржуваних постанов про закінчення виконавчих проваджень № 75049361 та № 75049192, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки вказане твердження про можливість позивача дізнатися про порушення своїх прав оскаржуваними постановами 12.06.2024 є лише припущеннями суду.

Колегія суддів також враховує висновок Верховного Суду сформований у подібних правовідносинах в постанові від 25 січня 2024 року по справі № 480/7781/23 про те, що права сторони у виконавчому провадженні щодо обізнаності про стан виконавчого провадження можуть бути належним чином реалізовані лише у випадку вчинення виконавцем дій, спрямованих на надсилання документів у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Доказів направлення та вручення позивачу оскаржуваних у цій справі рішень державного виконавця матеріали справи не містять та судом першої інстанції вказані обставини не перевірялись.

До того ж, колегія суддів зазначає, що обставини дотримання строку при зверненні до суду з первинним позовом були предметом дослідження судом під час вирішення питання про відкриття провадження у справі № 520/17975/24. Залишаючи позов без руху ухвалою від 01.07.2024, суд вказав лише на невідповідність позовної заяви вимогам 161 КАС України внаслідок несплати судового збору.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 у справі № 520/17975/24 позов повернуто позивачу відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС, яка була отримана представником позивача 13.07.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 15.07.2024.

16.07.2024, тобто через один робочий день з моменту отримання ухвали про повернення позовної заяви, позивач повторно звернувся до суду з цим позовом.

Отже, у цьому випадку заявник не допустив необ`єктивного зволікання з повторним поданням позову.

Колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд мав враховувати обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданого позову, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.

Розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи Белле проти Франції, Ільхан проти Туреччини, Пономарьов проти України, Щокін проти України тощо).

Враховуючи повторне подання позивачем позову у стислі строки після постановлення ухвали про повернення раніше поданого позову, добросовісну процесуальну поведінку позивача, а також враховуючи обов`язок суду сприяти учасникам справи у реалізації їх процесуальних прав з додержанням принципу розумності та пропорційності, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення строку звернення до суду у цій конкретній справі не можна вважати таким, що прийнятий із додержанням балансу між метою забезпеченням належної процесуальної поведінки сторони та забезпеченням її права на судовий захист.

Указані обставини та докази у їх сукупності свідчать, що в цьому випадку в діях заявника не вбачається ознак невиправданої бездіяльності чи зловживання процесуальними правами та обов`язками.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду першої інстанції належить скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2024 по справі № 520/19982/24 - скасувати.

Справу № 520/19982/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді В.Б. Русанова Т.С. Перцова