Справа № 240/3161/24
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

13 листопада 2024 року

м. Київ

справа №240/3161/24

адміністративне провадження №К/990/41759/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати з 12.12.2023 року неповнолітньому ОСОБА_2 підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 12.12.2023 року призначити та щомісячно проводити неповнолітньому ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 нарахування та виплату підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задоволено.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.03.2024 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятою постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Касаційна скарга направлена до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 28.10.2024, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

На обґрунтування поважності підстав пропуску строку скаржниця зазначає, що відповідно до супровідного листа Сьомого апеляційного адміністративного суду оскаржувана постанова була направлена 15.10.2024, після її звернення з заявою щодо стану розгляду справи. На підтвердження вказаних обґрунтувань скаржниця додає копію листа №240/3161/24/30667/2024 від 15.10.2024 про направлення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024.

Відповідно до частини третьої статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Проаналізувавши зміст та доводи заяви про поновлення строку, колегія суддів дійшла висновку про її обґрунтованість, а пропущений строк на касаційне оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024 підлягає поновленню.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Вказану справу суд першої інстанції розглянув за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

В обґрунтування касаційної скарги скаржниця зазначає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано положення статті 39 Закону №796-XII, у зв`язку із чим дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для призначення, нарахування та виплати підвищення до пенсії її сину, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Підставою касаційного оскарження заявниця вказує підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Наголошує, що суд апеляційної інстанції не врахував при ухваленні оскаржуваного судового рішення висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №240/4937/18 про те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018 та статті 39 Закону №796-ХІІ із 17.07.2018 особа, має право на щомісячне отримання підвищення до пенсії як непрацюючий пенсіонер, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі двох мінімальних заробітних плат, як установлено статтею 39 Закону №796-ХІІ.

Наведені аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати поважними підстави пропуску строку на касаційне оскарження та поновити строк касаційного оскарження ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії.

Витребувати з Житомирського окружного адміністративного суду справу №240/3161/24.

Надіслати учасникам справи копію цієї в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.

Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя А.І. Рибачук

Суддя Л.В. Тацій