Справа № 160/23414/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
УСТАНОВИВ:
27.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, у якому позивач з урахуванням уточнень від 07.10.2024 року просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26 червня 2024 року №646 о/с в частині звільнення з посади з посади старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції та переведення для подальшого проходження служби на посаду інспектора взводу № 1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький);
- поновити ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на штатній посаді інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції;
- звернути постанову до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на штатній посаді інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 )судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на надання професійної правової допомоги в розмірі 20 000 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок).
Ухвалою суду від 02.09.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 02.09.2024 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме копії:
- наказ від 26.06.2024 року за №646 о/с;
- докази ознайомлення позивача зі спірним наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 26.06.2024 року за №646 о/с;
- копію посадової інструкції позивача;
- відомості/інформацію, що послугували для прийняття спірного наказу;
- всі наявні докази щодо суті цього спору.
02.10.2024 року позивачем подано заява про уточнення позовних вимог, у який позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26 червня 2026 року №636 о/с в частині звільнення з посади з посади старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора слідчого відділення, відділення поліції №6 Дніпропетровського районного управління поліції та переведення для подальшого проходження служби на посаду інспектора взводу № 1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький);
- поновити ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на штатній посаді інспектора слідчого відділення, відділення поліції №6 Дніпропетровського районного управління поліції;
- звернути постанову до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на штатній посаді інспектора слідчого відділення, відділення поліції №6 Дніпропетровського районного управління поліції;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на надання професійної правової допомоги в розмірі 20 000 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок).
02.10.2024 року позивачем подано клопотання про приєднання до матеріалів справи.
04.10.2024 року позивачем подана заява про уточнення позовних вимог, у якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26 червня 2024 року №636 о/с в частині звільнення з посади з посади старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції та переведення для подальшого проходження служби на посаду інспектора взводу № 1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький).
- поновити ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на штатній посаді інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції;
- звернути постанову до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на штатній посаді інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 )судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати на надання професійної правової допомоги в розмірі 20 000 грн. (двадцять тисяч гривень 00 копійок).
07.10.2024 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, у якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26 червня 2024 року №646 о/с в частині звільнення з посади з посади старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції та переведення для подальшого проходження служби на посаду інспектора взводу № 1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький);
- поновити ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на штатній посаді інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції;
- звернути постанову до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на штатній посаді інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції;
21.10.2024 року відповідачем подані додаткові пояснення у справі.
24.10.2024 року позивачам до суду подано письмову відповідь на відзив.
Ухвалою суду від 24.10.2024 року витребувано у Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області належним чином завірені копії таких документів, зокрема:
копію наказу Національної поліції України від 20.06.2024 № 693 «Про затвердження Переліку змін у штатах Національної поліції», який є належним доказом щодо підтвердження факту скорочення посади інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції;
копію наказу Національної поліції України від 07.06.2024 № 613, який є належним доказом щодо підтвердження факту реорганізації ГУНП в Дніпропетровській області, внаслідок якої були скорочені посади в окремих структурних підрозділах ГУНП в Дніпропетровській області.
08.11.2024 року відповідачем до суду подано заява про виконання ухвали суду. Долучені витребувані судом додаткові докази по справі.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 18.11.2024 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позовна зайва обґрунтована тим, що згідно наказу №646 о/с від 26.06.2024 року, на підставі частин 1 та 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» та частини 1 статті 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» наказано перевести для подальшого проходження служби (в інтересах служби): старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0108546) на посаду інспектора взводу № 1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький), установивши йому посадовий оклад у розмірі 2400 гривень, надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 40 відсотків, звільнивши з посади інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції, з 27 червня 2024 року. Підставою для видання наказу зазначено подання від 26.06.2024 року.
Позивач вважає, що наказ № 646 о/с від 26.06.2024 року в частині звільнення з посади та переведення його є протиправними та незаконними.
Вказують про те, що у якості правової підстави для прийняття оскаржуваного наказу, відповідачем було зазначено - на підставі частин 1 та 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» та частини 1 статті 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» перевести для подальшого проходження служби (в інтересах служби).
Однак, як вбачається із наданої відповідачем інформації, посада Позивача була скорочена.
Також, позивач вказує на те, що згода поліцейського є необхідною при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів (частина друга статті 68 Закону № 580-VІІІ).
Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року № 1235.
Такими документами є рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду (додаток 1); подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення (додаток 2).
Зазначає про те, що з оскаржуваного наказу вбачається, що спірний наказ від 26 червня 2024 року №646 о/с «По особовому складу», про переведення для подальшого проходження служби до, полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький)видано на підставі зокрема, подання від 26.06.2024 року.
19 липня 2024 року до оскаржуваного наказу були внесені зміни, відповідно до яких підставу «подання від 26.06.2024 року» було замінено на «доповідну записку УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 25.06.2024», що, на його думку, дає підстави вважати, що станом на дату видання оскаржуваного наказу у відповідача були відсутні документи, встановлені Переліком документів з питань проходження служби, затверджені наказом МВС України від 23.11.2016 № 1235.
Вказує, що відповідно до вимог статті 32 Кодексу законів про працю України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.
Між тим, виходячи зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що фактично позивача без наявності його згоди було переведено в інший структурний підрозділ який потребує фізичної витривалості та гарного здоров`я, однак, відповідно до форми первинної облікової документації №027/о ОСОБА_1 , перебував на лікуванні у зв`язку із травмуванням кисті правої руки, відповідно до вказаної форми рекомендовано спостереження у сімейного лікаря, травматолога, обмеження перенавантажень, переохолодження, що прямо суперечить наведеним положенням спеціального та загального законодавства та додатково до зазначеного вище свідчить про протиправність оскаржуваного наказу.
Крім того в оскаржуваному наказі Відповідач посилається на частину 1 статті 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»: «У період дії воєнного стану роботодавець має право перевести працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), якщо така робота не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою».
Отже, вважає, що що переведення можливо без згоди працівника тоді коли вона не протипоказана працівникові за станом здоров`я.
Як вбачається з оскаржуваного наказу, Позивача перевели на посаду інспектора взводу № 1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький).
Однак, позивач зазначає про те, що він через свої вади здоров`я якраз і не може бути переведений до полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький), оскільки відповідно до медичної документації він, потребує обмеження фізичних навантажень, переохолоджень, спостереження у сімейного лікаря та травматолога.
У той же час відповідач, незважаючи на те, що йому було відомо про травмування позивача, не визначив здатність позивача за своїм станом здоров`я забезпечити виконання покладених на підрозділ поліції особливого призначення завдань та функцій.
Окрім того, позивач посилається на те, що відповідачем була порушена процедура повідомлення позивача про зміни істотних умов праці.
Таким чином, позивач вважає наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26 червня 2024 року №646 о/с в частині переведення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0108546) на посаду інспектора взводу № 1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький), установивши йому посадовий оклад у розмірі 2400 гривень, надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 40 відсотків, звільнивши з посади інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції, з 27 червня 2024 року, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
З наведених вище підстав позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
На адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що законом від 15.03.2022 № 2123-IX "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану", який набрав чинності з 01.05.2022 року, унесені зміни до Закону № 580-VIII, зокрема і до статті 60 Закону № 580-VIII, а саме встановлено, що "Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції".
Зокрема Верховним Судом у справі № 620/3663/19 (постанова від 25.05.2023) викладено наступні висновки в аналогічних правовідносинах:
у усіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби;
отже, спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість;
- водночас частиною першою статті 32 КЗпП України установлено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством;
- однак відсутність у Законі № 580-VIII та Положенні норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує не про неврегульованість цих правовідносин нормами спеціального законодавства, як помилково зазначили суди попередніх інстанцій, а про їхнє вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин відповідно до норм трудового законодавства.''.
Відповідно до ст. 60 Закону № 580-VIII (зі змінами внесеними Законом від 15.03.2022 року № 2123-ІХ) відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
(Зміни внесені Законом від 15.03.2022 № 2123-ІХ до Закону України «Про Національну поліцію» набрали чинності 01 травня 2022 року).
Отже, вказують, що зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах, що мало місце в судовій практиці, зокрема, постановах Верховного Суду, на які посилається позивач.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан. Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан є особливим періодом правового режиму, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 23 Закону № 5 80-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його введення на всій території України або в окремій місцевості. Крім того, статтею 24 цього Закону визначено додаткові повноваження поліції та встановлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Відповідно до частин першої-третьої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Статтею 65 Закону № 580-VІІІ встановлені спеціальні положення, що регулюють порядок переміщення поліцейських.
Згідно пункту 2 частини 1 статті 65 Закону № 5 80-VIII переміщення поліцейських здійснюється, зокрема на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.
У зв`язку з введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на всій території України воєнного стану, з метою забезпечення діяльності поліції та ефективного виконання нею завдань в умовах воєнного стану, Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії режиму воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-ІХ до ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» внесені відповідні зміни та доповнення.
Зокрема, на час виникнення спірних правовідносин частиною 7 статті 65 Закону № 5 80-VIII передбачено, що переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.
Відповідно до частини 8 статті 65 Закону № 580-УІІІ переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Розділом II Закону від 15.03.2022 № 2123-ІХ визначено, що пункт 1 розділу І цього Закону діє тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України та 60 днів після цього.
Вищевказане свідчить, що на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України та 60 днів після цього поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
У цьому випадку, судом має бути враховано, що переміщення поліцейського з ініціативи начальників має легітимну мету та пов`язано з певними об`єктивними чинниками - інтересами служби, що відповідає меті спеціального інституту переміщення поліцейських, прямо закріпленого у спеціальному законі.
Таким чином, вважають, що наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року № 646 о/с (зі змінами, внесеними наказом ГУНП від 19.07.2024 № 745 о/с), в частині переведення позивача для подальшого проходження служби до полку є законим та таким, що не суперечить Конституції України і законам України та з урахуванням військового стану в країні відповідає і суспільним інтересам і іншим загально-правовим засадам.
З приводу тверджень позивача про видання спірного наказу всупереч положенням Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції та Переліку документів з питань проходження служби, затверджених наказом МВС від 23.11.2016 №1235.
Вказують, що фактично єдине переведення позивача здійснено наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року № 646 о/с (зі змінами, внесеними наказом ГУНП від 19.07.2024 року № 745 о/с) на підставі доповідної записки УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 25.06.2024 №20/5130, що в цілому повністю відповідає вимогам як Порядку № 1235 так і Переліку № 1235.
Окремо вказують про те, що у зв`язку з розпочатим актом безпосередньої збройної військової агресії російської федерації проти України, та введенням правового режиму воєнного стану з 24.02.2022, усі військові формування України та правоохоронні органи України (у тому числі і органи та підрозділи Національної поліції України), а також окремі співробітники згаданих суб`єктів владних повноважень з указаної календарної дати, у силу статей 17, 65 Конституції України, статей 12, 21, 22 Закону (№ 508-VIII) повинні/мусять безвідносно до наявності або відсутності події, отримання окремих наказів безпосередніх чи прямих керівників докладати власних зусиль для забезпечення безперервного та цілодобового захисту суверенітету України і територіальної цілісності України, для забезпечення виконання завдань поліції і реалізації повноважень поліції з метою відсічі збройної агресії ворога проти України, що виключає легітимність обрання пасивної форми поведінки.
Вказують, що позивач склав Присягу на вірність Українському народові, передбачену статтею 64 Закону № 508-VIII, відповідно до якої поліцейський, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Отже, склавши Присягу, позивач добровільно погодився проходити службу в поліції, та одночасно на всі наявні обмеження та ризики, пов`язані з нею.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Так, згідно матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області на посаді інспектора слідчого відділення відділення поліції № 6 Дніпропетровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
З 12.06.2024 по 14.08.2024 р.р. позивач був відсутній на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.
Так, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року № 646 о/с (зі змінами, внесеними наказом ГУНП від 19.07.2024 № 745 о/с) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 переведено для подальшого проходження служби на посаду інспектора взводу № 1 роти № 2 полку, звільнивши останнього з посади інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпропетровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Виданню наказу ГУНП від 26.06.2024 № 646 о/с в частині переведення ОСОБА_1 для подальшого проходження служби до полку передували такі обставини:
24.06.2024 до начальника ГУНП в Дніпропетровській області надійшов службовий лист командира полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області від 24.06.2024 № 35/10, де було заначено, що наказом Голови Національної поліції від 07 червня 2024 № 613 затверджено організаційно-штатні зміни та створено полк поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області.
Серед функціональних обов`язків, які виконує полк в умовах воєнного стану, важливим є участь у заходах із забезпечення публічної безпеки і порядку громадян, здійснення в межах компетенції інших заходів, передбачених законодавством України, забезпечення безпеки в разі виникнення небезпечних подій, збройних конфліктів та ліквідації їх наслідків, а також участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
Некомплект вакантних посад поліцейських полку складає 344 посади середнього та молодшого складу поліції.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення ефективного виконання функціональних обов`язків (посадових інструкцій) командир полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області просив начальника ГУНП в Дніпропетровській області розглянути питання щодо переміщення для подальшого проходження служби поліцейських ГУНП в Дніпропетровській області, залежно від результатів виконання покладених на них обов`язків та своїх професійних, особистих якостей, у розпорядження полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області.
Цей службовий лист 24.06.2024 року був розглянутий начальником ГУНП в Дніпропетровській області та надано письмову вказівку управлінню кадрового забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області опрацювати його у встановленому порядку.
24.06.2024 року управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області з метою належного опрацювання службового листа полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області від 24.06.2024 №35/10, щодо комплектування вакантних посад зазначеного підрозділу на керівників структурних підрозділів апарату, районних управлінь (відділів) поліції, відділень поліції, окремих стройових підрозділів ГУНП в Дніпропетровській області було направлено службовий лист від 24.06.2024 № 20/4753 про надання пропозицій, щодо кандидатів для переміщення до полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області з числа підлеглих поліцейських.
25.06.2024 року т.в.о. начальника Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області полковник поліції ОСОБА_2 доповідною запискою на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області полковника поліції на виконання службового листа УКЗ ГУНП від 24.06.2024 року №20/4753 доповів про відбір кандидатів для переміщення до полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області з числа підлеглих поліцейських, зокрема інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпропетровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
25.06.2024 року начальником управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області підполковником поліції була підготовлена доповідна записка від 25.06.2024 року № 20/5130 на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області полковника поліції про те, що на підставі листа полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області від 24.06.2024 року № 35/10, щодо комплектування зазначеного підрозділу, в якій доповідалось про відібрання відповідних кандидатів для подальшого проходження служби у полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі рапортів безпосередніх начальників кандидатів, зокрема інспектора слідчого відділення відділення поліції № 6 Дніпропетровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
25.06.2024 року начальником Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області полковником поліції надана письмова вказівка начальнику управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області підполковнику поліції ОСОБА_3 підготувати відповідний наказ.
Так, Ннаказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року № 646 о/с (зі змінами, внесеними наказом ГУНП від 19.07.2024 року № 745 о/с) відповідно до абзацу 2 пункту 2 частин 1 та частини 8 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі доповідної записки УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 25.06.2024 року № 20/5130 Позивач переведений для подальшого проходження служби (в інтересах служби) на посаду інспектора взводу № 1 роти № 2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно раптової дії» (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, звільнивши останнього з посади інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпропетровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Згідно матеріалів справи, пояснень відповідача - вищевказані посади є рівнозначними між собою.
Таким чином, підставами для переведення позивача для подальшого проходження служби (в інтересах служби) на посаду інспектора взводу № 1 роти № 2 полку та видання відповідного спірного наказу, є доповідна записка УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 25.06.2024 року № 20/5130.
27.06.2024 року сектор кадрового забезпечення Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області (далі - СКЗ Дніпровського РУП) за допомогою месенджеру «WhatsApp» направив ОСОБА_1 копію наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року № 646 о/с про його переведення (переміщення) до полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 27.06.2024 року, що також не заперечується самим позивачем у позові, та у подальшому 28.06.2024 року СКЗ Дніпровського РУП за допомогою месенджеру «WhatsApp» направив ОСОБА_1 витяг з наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 26.06.2024 року № 646 о/с про його переведення (переміщення) до полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 27.06.2024 року.
Вказані обставини підтверджуються рапортами начальника СКЗ Дніпровського РУП підполковника поліції від 13.09.2024 року № 43/20-2960 та інспектора СКЗ Дніпровського РУП лейтенанта поліції від 13.09.2024 року № 43/20-2959.
Не погодившись із переведенням для подальшого проходження служби до полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький), позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано положеннями Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).
Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII).
Згідно з частиною третьою статті 59 Закону №580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (ч. 4 ст. 59 Закону № 580-VIII).
Згідно з приписами частини першої статті 65 Закону №580-VIII переміщення поліцейських здійснюється:
1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;
2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону;
3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону;
4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.
Частиною другою статті 65 Закону №580-VIII посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.
Відповідно до частини сьомої статті 65 Закону №580-VIII переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.
Згідно з приписами частини восьмої статті 65 Закону №580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.
Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (ч. 9 ст. 65 Закону №580-VIII).
У разі якщо згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначенню поліцейського на посаду повинно передувати погодження відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування чи їх посадових осіб, призначення на посаду здійснюється після отримання такого погодження. Не допускається переміщення поліцейських на вищі посади протягом шести місяців з дня притягнення до адміністративної відповідальності, а також поліцейських, які мають діюче дисциплінарне стягнення (ч.ч. 10-11 ст. 65 Закону №580-VIII).
Відповідно до розділу ІІ Порядку №1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.
За приписами пункту 2 розділу ІІІ Порядку №1235 підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №1235 перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року №1235.
Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку №1235 у разі необхідності для підготовки наказів можуть витребовуватися документи з певних питань проходження служби в поліції, передбачені чинним законодавством України.
Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Дослідивши докази по справі, встановлено, що спір у цій справі виник у зв`язку з переведенням позивача для подальшого проходження служби з посади старшого лейтенанта поліції на посаду інспектора взводу №1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-рапотової дії» (стрілецький).
Позивач зазначає, що не надавав згоди ГУНП в Дніпропетровській області на таке переведення.
З цього приводу суд зазначає, що серед підстав для переміщення поліцейських на рівнозначні посади пункт 2 частини першої статті 65 Закону №580-VIII безпосередньо виділяє лише одну підставу для такого переміщення, яка враховує побажання поліцейського, а саме переміщення за ініціативою поліцейського.
Згода поліцейського є необхідною також при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів (частина друга статті 68 Закону №580-VIII).
В усіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.
При цьому пункт 2 частини першої статті 65 Закону №580-VIII передбачає єдине правило щодо можливості переміщення поліцейських на рівнозначні посади в інтересах служби, не відокремлюючи випадки такого переміщення в межах однієї місцевості (населеного пункту) чи в іншу місцевість.
Слід зазначити, що у підпункті «б» пункту 42 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 (далі - Положення), закріплено аналогічне правило про те, що переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу на рівнозначні посади провадиться у разі службової необхідності, проведення планової заміни в місцевостях, що зазнали радіоактивного забруднення в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, а також для доцільнішого використання з урахуванням їх ділових і особистих якостей, стану здоров`я, віку та підготовки за новою спеціальністю.
У вказаному пункті Положення йдеться також про те, що рішення про переміщення по службі осіб середнього, старшого або вищого начальницького складу приймається відповідним начальником з урахуванням думки їх прямих начальників і колективу працівників.
Судом встановлено, що у зв`язку з некомплектом у 344 посади середнього та молодшого складу поліції 24.06.2024 до начальника ГУНП в Дніпропетровській області надійшов службовий лист командира полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області від 24.06.2024 року №35/10, де було заначено, що наказом Голови Національної поліції від 07 червня 2024 №613 затверджено організаційно-штатні зміни та створено полк поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) ГУНП в Дніпропетровській області.
Серед функціональних обов`язків, які виконує полк в умовах воєнного стану, важливим є участь у заходах із забезпечення публічної безпеки і порядку громадян, здійснення в межах компетенції інших заходів, передбачених законодавством України, забезпечення безпеки в разі виникнення небезпечних подій, збройних конфліктів та ліквідації їх наслідків, а також участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
Таким чином, переведення позивача на посаду інспектора взводу №1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) було зумовлене необхідністю забезпечити ефективне та безперервне виконання завдань, визначених Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про правовий режим воєнного стану».
Крім того, за змістом підпункту «ж» пункту 40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, встановлено, що при призначенні на посади рядового і начальницького складу враховується, зокрема те, що переміщення по службі в іншу місцевість у межах республіки осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли встановленого пунктами 5 і 7 цього Положення віку, визнані здатними до військової служби або здатними до нестройової служби в мирний час, але потребують за станом свого здоров`я чи здоров`я членів їх сімей зміни місця служби (проживання), провадиться за рішенням відповідного начальника на підставі висновку військово-лікарської комісії.
Отже, спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість.
Щодо посилань позивача на застосування до спірних правовідносин норм трудового законодавства суд зазначає, що відповідно до статті 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 4 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VIII передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Водночас частиною першою статті 32 КЗпП України установлено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.
Усталеною є практика Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.
Однак відсутність у Законі №580-VIII та Положенні норми про обов`язковість згоди поліцейського на переміщення в іншу місцевість на рівнозначну посаду для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, вказує про їхнє вирішення у спосіб, відмінний від правового регулювання трудових відносин відповідно до норм трудового законодавства.
Так, за приписами абзацу другого частини восьмої статті 65 Закону №580-VIII (у редакції Закону від 15.03.2022 №2123-IX) поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.
Крім того, Законом від 15.03.2022 №2123-IX частину першу статті 60 Закону №580-VIII викладено в новій редакції, згідно з якою відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Отже, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року, виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у спірних правовідносинах.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.05.2023 року у справі № 620/3663/19.
Отже, переведення (переміщення) позивача відбулося в межах рівнозначних посад та не потребувала згоди поліцейського на таке переведення.
Стосовно твердження позивача про те, що його стан здоров`я перешкоджав переміщенню (переведенню) на іншу посаду.
З приводу цього суд зазначає про таке.
Відповідно до статті 70 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 №2801-XII військово - лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України "Про національну безпеку України".
Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статей 50, 61, 65, 77 Закону України "Про Національну поліцію", частини десятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", статті 21 Закону України "Про Національну гвардію України", статті 70 "Основи законодавства України про охорону здоров`я" та з метою нормативно-правового врегулювання організації медичного обстеження кандидатів на службу в поліцію, поліцейських, кандидатів на військову службу за контрактом, резервістів та військовослужбовців Національної гвардії України наказом МВС України від 03.04.2017 №285 затверджено Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС (далі - Положення 285, в редакції чинній на момент прийняття спірних рішень).
Відповідно до пункту 1 розділу І Положення №285 ним визначається організація діяльності медичних (військово-лікарських) комісій МВС щодо проведення лікарської та військово-лікарської експертизи.
Абзацом 1 пункту 3 розділу І Положення №285 визначено, що основними завданнями ВЛК є визначення за станом здоров`я, фізичного розвитку, а для окремих видів службової діяльності - за індивідуальними психофізіологічними особливостями, придатності кандидатів до служби в поліції, кандидатів до вступу до вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальні заклади), здобувачів вищої освіти навчальних закладів, придатності поліцейських до подальшої служби при переміщенні по службі, проходження служби у відрядженні за кордоном.
Постанови ВЛК щодо придатності (непридатності) осіб до служби в поліції приймаються відповідно до Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції (далі - Перелік захворювань) (додаток 1) та Пояснень щодо застосування статей Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції (далі - Пояснення щодо застосування Переліку захворювань) (додаток 2) (абзац 5 пункту 5 розділу 1 Положення №285).
Пунктом 4 розділу І Положення №285 встановлено, що ВЛК відповідно до покладених на них завдань:
1) проводять лікарську експертизу кандидатам на службу в поліцію, поліцейським і колишнім поліцейським, кандидатам до вступу до вищих навчальних закладів, здобувачам вищої освіти навчальних закладів;
2) проводять військово-лікарську експертизу кандидатам на військову службу за контрактом, у військовому резерві, до вступу у ВВНЗ, військовослужбовцям НГУ, колишнім військовослужбовцям, колишнім особам рядового й начальницького складу;
3) забезпечують контроль за проведенням лікарської та військово-лікарської експертизи, а також лікувально-діагностичної роботи в закладах охорони здоров`я МВС та НГУ;
4) узагальнюють та аналізують результати проведення лікарської та військово-лікарської експертизи та розробляють пропозиції щодо вдосконалення цієї роботи;
5) спільно з лікарями-спеціалістами закладів охорони здоров`я МВС аналізують, узагальнюють результати лікування і медичного обстеження та здійснюють оцінку впливу умов служби на стан здоров`я та придатність до служби.
ВЛК у своїй роботі керуються чинним законодавством України, цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань військово-лікарської експертизи (пункт 5 Положення №285).
Приписами пунктів 1 - 4 розділу ІІ Положення №285 визначено, що лікарська та військово-лікарська експертиза проводиться штатними та позаштатними ВЛК.
Штатними ВЛК є Центральна медична (військово-лікарська) комісія МВС (далі - ЦВЛК), медична (військово-лікарська) комісія державної установи «Територіальне медичне об`єднання» МВС (далі - ДУ ТМО) в областях, в місті Києві (далі - ВЛК ДУ ТМО).
ЦВЛК функціонує на базі Центрального госпіталю МВС та в адміністративному порядку підпорядковується Управлінню охорони здоров`я та реабілітації МВС (далі - УОЗР МВС).
ВЛК ДУ ТМО функціонують на базі відповідних закладів охорони здоров`я МВС та в адміністративному порядку підпорядковуються відповідній ДУ ТМО.
У питаннях проведення лікарської та військово-лікарської експертизи штатні і позаштатні ВЛК підпорядковуються ЦВЛК, постанови якої можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.
Пунктом 16 розділу ІІ Положення №285 визначені функції штатних ВЛК:
1) організація та проведення лікарської і військово-лікарської експертизи, контроль за її проведенням в підпорядкованих ВЛК, надання їм у разі необхідності методичної і практичної допомоги;
2) розгляд звернень, заяв і скарг кандидатів до служби у поліції, поліцейських, кандидатів на військову службу, військовослужбовців, колишніх поліцейських, колишніх осіб рядового й начальницького складу і колишніх військовослужбовців з питань лікарської і військово-лікарської експертизи, аналіз та узагальнення результатів цієї роботи;
3) перегляд власних постанов і постанов підпорядкованих ВЛК у порядку контролю, а також у разі оскарження їх керівництвом МВС, Національної поліції України, командуванням НГУ чи особами, що пройшли медичний огляд, та в інших необхідних випадках;
4) затвердження (незатвердження) чи скасування постанов підпорядкованих ВЛК;
5) перевірка і узагальнення результатів роботи підпорядкованих ВЛК;
6) надання роз`яснень, вказівок, рекомендацій з питань лікарської та військово-лікарської експертизи підпорядкованим ВЛК;
7) подання голові ЦВЛК у встановленому порядку річних звітів, інформації про стан і результати проведеної лікарської та військово-лікарської експертизи;
8) організація навчання лікарів закладів охорони здоров`я МВС та НГУ з питань лікарської та військово-лікарської експертизи.
Відповідно до пункту 17 розділу ІІ Положення №285, штатні ВЛК мають право:
1) запитувати у разі потреби медичні документи (медична карта стаціонарного хворого, медична карта амбулаторного хворого, консультативні висновки тощо), матеріали службових перевірок, характеристики на особу, довідки з архіву, витяги з наказів, актів, протоколів та інші документи, необхідні для прийняття експертного висновку та постанови ВЛК;
2) залучати лікарів-спеціалістів закладів охорони здоров`я МВС, лікарів-спеціалістів інших міністерств та відомств (за їх згодою) для вирішення питань лікарської і військово-лікарської експертизи;
3) направляти осіб, які проходять лікарську або військово-лікарську експертизу, на стаціонарне обстеження до закладів охорони здоров`я МВС або до лікувально-профілактичних установ інших міністерств і відомств (за їх згодою) з метою проведення необхідного обстеження чи діагностики.
Відповідно до пунктів 1 - 4 розділу VІІІ Положення №285 за результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи про непридатність до служби та висновок про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва).
Постанови ВЛК приймаються на час фактичного огляду особи.
Постанови приймаються відповідно до мети проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, зазначеної у направленні на медичний огляд.
Формулювання постанов ВЛК за ступенем придатності осіб - щодо поліцейських приймаються такі постанови: "Придатний до служби в поліції"; "Придатний до служби в поліції, непридатний до служби на посаді"; "Непридатний до служби в поліції".
У воєнний час щодо поліцейських може прийматися постанова із таким формулюванням: «Непридатний до служби в поліції з повторним медичним оглядом через ___ місяців» (із зазначенням строку).
Пунктом 19 розділу ІІІ Положення №285 передбачено, що постанова ВЛК щодо придатності (непридатності) особи до служби, яка приймається за результатами медичного огляду, заноситься до Акта медичного огляду, Книги (журналу) обліку документації ВЛК (додаток 9) і оформлюється Довідкою (додаток 10) або свідоцтвом про хворобу.
Виходячи з вищенаведеного законодавства, встановлення придатності до служби в полції це виключно компетенція Військово-лікарської комісії.
Суд не бере до уваги долучені позивачем до позову медичні документи, оскільки єдиним документом на момент переведення позивача на іншу посаду, який підтверджує придатність/непридатність до служби в поліції є відповідна постанова Військово-лікарської комісії, що позивачем не надано.
Крім того, суд враховує обставину, що переведення (переміщення) здійснюється на рівнозначну посаду.
Отже, судом не встановлено порушень прав позивача в цій частині.
Стосовно твердження позивача про те, що спірний наказ прийнято під час періоду його тимчасової непрацездатності.
Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про Національну поліцію», перед вибуттям до нового місця служби поліцейський має здати посаду: здати всю службову документацію, спеціальні засоби, зброю, матеріальні цінності, закріплені за поліцейським, не пізніше ніж через місяць від дня одержання органом (закладом, установою) витягу з наказу про переміщення по службі.
До зазначеного строку не зараховується час перебування поліцейського у відпустці, відрядженні, на лікарняному.
Відтак, перебування поліцейського на лікарняному лише продовжує строки для здачі посади перед вибуттям до нового місця служби.
За таких обставин, враховуючи, що переміщення позивача для подальшого проходження служби на посаду інспектора взводу №1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) обумовлено інтересами служби та ініціативою керівників органу, на підтвердження чого відповідачем до відзиву на позовну заяву надано відповідні докази, суд доходить висновку, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 26 червня 2024 року №646 о/с в частині звільнення з посади з посади старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора слідчого відділення відділення поліції №6 Дніпровського районного управління поліції та переведення для подальшого проходження служби на посаду інспектора взводу № 1 роти №2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії» (стрілецький) прийнятий відповідачем у спосіб, передбачений законодавством України.
Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді є похідними від вимоги про скасування наказу, правомірність винесення якого не спростована під час розгляду справи, то в цій частині слід відмовити у задоволенні позовних вимог.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, у тому числі і аргументи учасників справи щодо прийняття спірних наказів, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Судом було досліджено та надано повну та всебічну правову оцінку повноті та всебічності проведеного службового розслідування, дотримання законодавства в ході проведення такого розслідування та застосування до позивача дисциплінарного стягнення, в т.ч. його пропорційності, в ході якої не встановлено порушення відповідачем вимог законодавства.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовної заяви відсутні.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про залишення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, без задоволення.
Щодо розподілу судових витрат (судовий збір/витрати на правничу допомогу).
У зв`язку з відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі залишити без задоволення.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 18.11.2024 року.

Суддя В.В. Ільков