Справа № 520/303/24
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 р. Справа № 520/303/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2024, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, по справі № 520/303/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо зміни величини оцінки одного року страхового стажу з 1.35 на 1 при перерахунку пенсії з 01.03.2021 року та врахування періоду отримання допомоги по безробіттю при розрахунку заробітку при здійсненні підрахунку коефіцієнту заробітної плати з 16.10.2017;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1,35 з 01.03.2021 року та не враховувати до заробітної плати період отримання допомоги по безробіттю з 30.04.2000 р. по 24.04.2001 р. та з 11.11.2010 р. по 07.08.2011 р. при здійсненні підрахунку коефіцієнту заробітної плати з 16.10.2017;

- стягнути витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні тим, що викладені у позові.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058 з 16.10.2017 року.

Позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до Закону України №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" з розрахунку величини оцінки одного року страхового стажу - 1%.

Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% з 01.03.2021 року та не враховування до заробітної плати період отримання допомоги по безробіттю з 30.04.2000 р. по 24.04.2001 р. та з 11.11.2010 р. по 07.08.2011 р. при здійсненні підрахунку коефіцієнту заробітної плати з 16.10.2017.

Відповідач листами від 01.05.2023 року № 11375-13249/О-03/8-2000/23, від 01.12.2023 року № 33240-36755/О-3/8-2000/23 повідомив про відсутність правових підстав для застосування для розрахунку пенсії величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% з 01.03.2021 року та не враховування до заробітної плати період отримання допомоги по безробіттю з 30.04.2000 р. по 24.04.2001 р. та з 11.11.2010 р. по 07.08.2011 р. при здійсненні підрахунку коефіцієнту заробітної плати з 16.10.2017

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду, що діяв правомірно.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 27 Закону № 1058-IV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст. 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Так, на момент призначення пенсії позивачці ч. 1 ст. 25 Закону № 1058-IV передбачала, що коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

Кс = (См х Вс) / (100% х 12), де Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.

11.10.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII (далі - Закон № 2148-VIII), яким внесено зміни, зокрема до Закону №1058-IV, розділ XV «Прикінцевих та перехідних» положень якого доповнено пунктами 4-3, 4-4.

Пунктом 4-3 «Прикінцевих положень» Закону № 1058-IV визначено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом №2148-VIII, з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Відповідно до п. 4-4 «Прикінцевих положень» Закону № 1058-IV, з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

При цьому, нормами п. 2 Розділу ІІ «Прикінцевих положень» Закону № 2148-VIII чітко визначено, що у разі якщо внаслідок перерахунку, проведеного відповідно до цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, Законом № 2148-VIII передбачено заходи з метою уникнення зменшення розміру раніше призначених пенсій.

Верховний Суд у постановах від 12.11.2020 у справі № 260/401/19, від 25.11.2020 у справі № 826/7508/18, від 14.09.2023 у справі № 640/1143/20 неодноразово звертав увагу, що при зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій.

Натомість жодним доказом у справі не підтверджується, що за наслідками проведеного перерахунку пенсії, розмір пенсії позивача зменшився.

При цьому, перерахунок пенсії позивача із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% здійснено з 01.03.2021, тобто після набрання чинності пунктом 4-3 «Прикінцевих положень» Закону № 1058-IV, що виключає зворотну дію закону в часі. Ці норми не було визнано неконституційними, а отже у відповідача були відсутні підстави не застосовувати їх при перерахунку пенсії позивачу.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 14.09.2022 у справі №825/381/18, від 14.09.2023 у справі № 640/1143/20.

Крім цього, апеляційний суд зазначає, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Стаття 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із змінами, внесеними Законом №2148 щодо величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35 на 1 відсоток, у визначеному законом порядку не визнавалися неконституційними.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про те, що підстави для проведення перерахунку пенсії позивача відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% відсутні, через що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача не враховувати до заробітної плати період отримання допомоги по безробіттю з 30.04.2000 по 24.04.2001 та з 11.11.2010 по 07.08.2011 при здійсненні підрахунку коефіцієнту заробітної плати з 16.10.2017, суд зазначає наступне.

Розмір пенсії за віком обчислюється відповідно до ст.27 Закону, виходячи із середньомісячної заробітної плати та коефіцієнта стажу.

Відповідно до ст. 24 Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності), допомогу по частковому безробіттю, допомогу по частковому безробіттю на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та матеріальну допомогу у період професійної підготовки,, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу. Статтею 40 Закону передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Таким чином, розрахунок страхового стажу та середньомісячного заробітку позивача проведено відповідачем з урахуванням періодів отримання допомоги по безробіттю з 30.04.2000 по 24.04.2001 та з 11.11.2010 по 07.08.2011.

Також суд зазначає, що за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю І групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування.

У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Відповідачем пенсію позивача обчислено при загальному страховому стажі 35 років 09 місяців 12 днів (включно по 31.05.2023р) із середньомісячного заробітку за період роботи з 01.01.1983 по 31.12.1987 та з 01.07.2000 по 30.09.2017р.

Коефіцієнт страхового стажу дорівнює 0.35750.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії складає 8824,80 грн. З періоду, за який враховується заробітна плата, 173 місяців, виключено період в межах 10% тривалості страхового стажу з 01.03.2001 по 31.07.2008, який складає 40 місяців. Додатково виключені періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відсутні, оскільки не враховується до середньомісячного заробітку періоди під час карантину.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в спірних правовідносинах відповідач діяв в межах чинного законодавства України, а отже вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, ці та інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 по справі № 520/303/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва