Справа № 260/6504/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 листопада 2024 рокум. Ужгород№ 260/6504/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі судді Калинич Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про перехід до розгляду за правилами загального позовного провадження адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить суд:

1. Визнати незаконним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову від 09.10.2024р.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

11 листопада 2024 року позивач подав до суду заяву про перехід до загального позовного провадження. Зазначену заяву позивач мотивує тим, що після подачі позовної заяви було прийнято рішення про відмову у наданні відстрочки позивачу, а позивача було зараховано до особового складу військової частини НОМЕР_3 , що підтверджується військовим квитком позивача, поіменним списком військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.10.2024р. №24573. Таким чином, з метою ефективного захисту порушеного права позивача необхідним є зміна первісних позовних вимог, залучення у справу співвідповідачем військової частини НОМЕР_3 та подання нових доказів незаконності процедури мобілізації позивача в т.ч. допит свідків, які містяться у поіменному списку відповідача, отримання протоколу комісії, яка розглядала питання надання відстрочки ОСОБА_1 тощо. Враховуючи ту обставину, що зміна позову та залучення співвідповідача, витребовування доказів можливе лише у підготовчому засіданні (п.4, п.7 ч.2 ст.180 КАС України), а допит свідків можливий лише у судовому засіданні вбачає за необхідне розглядати дану справу у порядку загального позовного провадження. Окрім того, зазначає, що вказана справа має важливе значення для позивача, який є керівником адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Пересоляк і Партнери» і на його думку, був мобілізований із порушенням процедури. Окрім того, звертає увагу на суспільний резонанс, який був викликаний до питання мобілізації позивача як адвоката, який веде широку практику з військовозобов`язаними та захищає їх права перед органами РТЦК.

Суд, дослідивши зазначену заяву, матеріали справи, вважає подану заяву необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Положеннями статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Водночас, частинами 4 та 5 статті 12 КАС України визначено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Статтею 257 КАС України передбачено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Так, частинами 1 та 2 даної статті визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності, а також, будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Приписи частини 4 вказаної статті кореспондують із приписами частини 4 статті 12 КАС України, та знову ж таки визначають конкретний перелік адміністративних справ, що належить розглядати виключно за правилами загального позовного провадження.

Суд зазначає, що адміністративні справи з приводу мобілізації, призову на військову службу, проходження та звільнення з військової служби у переліку справ, розгляд яких проводиться виключно за правилами загального позовного провадження, відсутні.

За загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною 4 статті 12, частиною 4 статті 257 КАС України).

Дана справа, не належить до категорії справ, які не можуть розглядатися за правилами спрощеного провадження у значенні згаданих статей Кодексу, водночас суд, беручи до уваги передбачені частиною 3 статті 257 КАС України чинники, може розглянути її за правилами загального позовного провадження, якщо дійде такого висновку.

Так, частиною 3 статті 257 Кодексу визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У свою чергу твердження позивача у заяву про те, що питання у цій справі становить суспільний резонанс є його суб`єктивною думкою, що також не є підставою для розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Суд наголошує, що предметом спору є рішення суб`єкта владних повноважень (відповідача), яким позивача призвано на військову службу. Таке рішення є актом індивідуальної дії в розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, тобто воно стосується прав та інтересів конкретно визначеної в акті особи (позивача), а тому вирішення спору не може мати фундаментальне значення для правозастосовчої практики для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Заява позивача не містить жодних аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв. При цьому активна участь позивача у соціальних мережах, де останній порушує питання його призову на військову службу, не свідчить про значний суспільний інтерес саме до його справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 05 квітня 2021 року у справі №420/8512/20 зазначив, що вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей, девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Однак у цій справі спір стосується захисту прав конкретної особи, що пов`язаний з незаконною, на його думку, призовом на військову службу. Тому відсутні підстави для висновків про значний суспільний інтерес у зв`язку із розглядом такої справи.

Враховуючи вищенаведені критерії, на переконання суду, позивач не навів обґрунтованих підстав для задоволення заяви та розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін, не позбавляє права останнього надавати докази та висловлювати свою позицію чи спростовувати доводи опонентів шляхом подання письмових пояснень, доказів, заявленням відповідних клопотань тощо.

Особливості розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін жодним чином не звужують зміст основних принципів адміністративного судочинства, визначених частиною 3 статті 2 КАС України, в тому числі таких як верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

КАС України із змінами надає суду можливість за встановленою процедурою здійснювати судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на засадах верховенства права, в тому числі в порядку письмового провадження.

У випадку необхідності з`ясування відповідних обставин справи, заслуховування пояснень представників сторін і учасників справи в судовому засіданні чи витребування додаткових доказів, суддя вживатиме конкретних процесуальних заходів на підставі положень КАС України.

Із урахуванням наведеного, суд вважає доводи позивача щодо необхідності розгляду цієї справи за правилами загального позовного провадження необґрунтованими.

На підставі наведеного, керуючись статями 12, 248, 256, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перехід до розгляду за правилами загального позовного провадження адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

СуддяЯ. М. Калинич