Справа № 489/4996/24
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 489/4996/24

Головуючий в 1 інстанції: Микульшина Г.А.

Дата і місце ухвалення 23.09.2024 р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.
судді Градовського Ю.М.
судді Турецької І.О.
за участю секретаря Худика С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, в якому позивач просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2540553 від 05.07.2024 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2540553 від 05.07.2024 та закрито справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП підтверджується відеозаписами з нагрудних відео реєстраторів, наявним у матеріалах справи. Апелянт вказує, що на зупиненому працівниками патрульної поліції транспортному засобі «MITSUBISHI L200» з обох сторін навмисно неправильно закріплено державні номерні знаки, що позивач не заперечує. Також, на думку апелянта не заслуговує на увагу посилання позивача на те, що він діяв в стані крайньої необхідності, а наказ про зберігання військових номерних знаків в кабінах машин не скасовує дію ПДР та не спростовує наявність вчиненого водієм адміністративного правопорушення.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2540553, вбачається, що 05.07.2024 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi L200, державний номер НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 , та рухався в населеному пункті зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищуючи встановлені межі швидкості на 23 км/год, що зафіксовано на прилад TruCam8349, повірка дійсна до 06.12.2024, та з перевернутим державним номерним знаком. Зафіксовано на БК474687, чим порушив п. 2.9 в) ПДР України.

Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 190,00 грн.

Вважаючи протиправним притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки він виконував обов`язки військової служби, керував військовим автомобілем та виконував накази командирів щодо зберігання номерних знаків у кабінах машин, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу та приймаючи рішення, дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, за порушення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку та надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі та розглядає справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За нормами п.1.1.ПДР України вказані Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно до п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі. Це має бути гарантією передбачуваності розвитку ситуації на дорозі. Будь-яке відхилення від вимог та положень Правил може призвести до порушення встановленого порядку руху дорогами України і створення аварійної ситуації.

Згідно з п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, які зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, до учасників дорожнього руху відповідно до ст.14 Закону належать, зокрема, водії транспортних засобів.

Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно пп. 2.9 в Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 1 статті 121-3 КУпАП передбачено, що керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та сторонами не заперечується, на момент зупинки поліцейськими позивач перебував у статусі військовослужбовця Збройних Сил України (Військової частини НОМЕР_2 ), керував військовим транспортним засобом із військовим номерним знаком НОМЕР_3 Е6.

З матеріалів справи також вбачається, що у відповідності до телеграми від 13.05.2024 за вих. № 724/3270 на виконання вимог Головнокомандувача Збройних Сил України, викладених в розпорядженнях № 3910 від 31.03.2024 від 31.03.2024, № 5665/ОКП від 10.04.2024, розпорядження начальника штабу заступника командувача ІНФОРМАЦІЯ_1 № 154/132/98/2356 від 29.03.2024 щодо забезпечення живучості військ (сил), збереження життя особового складу, озброєння, військової техніки в районах дислокації, начальник штабу Військової частини НОМЕР_4 вимагає … військові номерні знаки зберігати в кабінах машин (пред`явлення за вимогою) (а.с. 9).

Водночас, частина четверта статті 15 КУпАП передбачає, що при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

Частиною першою статті 235-1 КУпАП передбачено, що військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядає справи про вчинені водіями військових транспортних засобів - військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків правопорушення, передбачені частинами першою, четвертою і п`ятою статті 121, статтею 121-1, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1 - 126, статтею 132-1 цього Кодексу.

Отже, встановивши, що транспортний засіб, яким керував позивач, є військовим транспортним засобом, працівник поліції мав вирішити питання щодо передачі матеріалів про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винного до дисциплінарної відповідальності, що також узгоджується із приписами п.6 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки позивач є військовослужбовцем та під час вчинення адміністративного правопорушення керував військовим транспортним засобом, адміністративна відповідальність у вигляді штрафу була застосована неправомірно, а оскаржувана постанова прийнята не уповноваженою особою, тому вона підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За положень ч.4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції правильно вирішено справу по суті та встановлено наявність підстав для задоволення позовних вимог, проте суд виходив з помилкових мотивів, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 317 КАС України, підлягає зміні шляхом викладення мотивувальної частини рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2024 року в редакції даної постанови суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину оскаржуваного рішення в редакції даної постанови.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 вересня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 14.11.2024 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька