Справа № 260/4284/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про продовження судового розгляду

08 листопада 2024 рокум. Ужгород№ 260/4284/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши питання про продовження розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Закарпатського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не врахування «щомісячної додаткової грошової винагороди» та «індексації грошового забезпечення» при обрахунку ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2015, 2016, 2017 рік.

2. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не врахування «індексації грошового забезпечення» при обрахунку ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 ст.15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2018, 2019 рік.

3. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не врахування «індексації грошового забезпечення» при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки.

4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2015, 2016, 2017 рік з урахуванням «щомісячної додаткової грошової винагороди» та «індексації грошового забезпечення» в тому числі виплаченої на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі №260/2902/22, Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду по справі №260/4865/23.

5. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2018, 2019 рік з урахуванням «індексації грошового забезпечення» в тому числі виплаченої на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі №260/2902/22, Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду по справі №260/4865/23.

6. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової компенсації, за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки з урахуванням «індексації грошового забезпечення» в тому числі виплаченої на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі №260/2902/22, Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду по справі №260/4865/23.

Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 05 листопада 2024 року позовну заяву на підставі частини тринадцятої статті 171 КАС України було залишено без руху, встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання (надіслання) до суду заяви про поновлення строку звернення до суду, у якій вказати підстави для поновлення строку, надати докази поважності причин його пропуску.

08 листопада 2024 року до суду надійшла заява представника позивача на виконання вимог ухвали суду 08 жовтня 2024 року.

На виконання зазначеної ухвали позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, у якій просить визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення з цим позовом до суду та поновити такий строк.

Визначаючись щодо питання про поновлення позивачеві строку звернення до суду, суд виходив з такого.

Особливості поновлення процесуальних строків визначені статтею 121 КАС України.

Положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України. Так, до 19.07.2022 частина друга вищезазначеної статті встановлювала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Водночас Законом України від 01.07.2022 №2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (набрав чинності 19.07.2022) частину другу статті 233 КЗпП України викладено у наступній редакції: «Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

В контексті спірних правовідносин, слід зазначити, що позивач звернувся до суду щодо протиправності дій відповідача при нарахуванні грошового забезпечення (заробітної плати) у не повному обсязі та відповідно здійснити перерахунок грошового забезпечення (заробітної плати).

Суд звертає увагу, що момент виникнення спірних правовідносин, частина другої статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

У свою чергу, відповідач посилається на приписи частини 2 статті 233 КЗпП України, в редакції Закону №2352-ІХ, що, на переконання суду, є необґрунтованим, адже Закон №2352-ІХ від 01.07.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (набрав чинності 19.07.2022) не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, тобто, його норми не мають зворотної дії в часі.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб`єктивного права особи, у тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Водночас неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності. Відтак, приписи нового нормативно-правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно-правовими актами.

З огляду на те, що спірні правовідносини виникли до моменту внесення змін до положень статті 233 КЗпП України, суд відхиляє доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.11.2023 у справі №160/5468/23, від 19.01.2023 по справі №460/17052/21.

Таким чином, з метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, у зв`язку з наведеним обґрунтуванням пропуску строку звернення з позовом до суду, вбачається можливим поновити позивачу строк звернення до суду, встановлений ч.5 ст.122 КАС України та вважаю за необхідне задовольнити заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду та поновити такий, а у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 171 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

У зв`язку із усуненням позивачем недоліків позовної заяви розгляд справи необхідно продовжити.

Керуючись статтями 122, 171, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом - задовольнити.

Визнати поважною причину пропуску строку для звернення з цим позовом до суду та поновити позивачу цей строк.

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Я. М. Калинич