Справа № 240/9451/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/9451/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.02.2024 №38 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до спеціального стажу роботи за вислугу років періоди роботи з 18.11.1988 по 31.05.1990, з 01.06.1990 по 12.04.1998, з 13.04.1998 по 09.06.2000, з 15.12.2000 по 15.12.2007, з 22.11.2011 по 30.09.2012, з 01.10.2012 по 31.01.2014, призначити та виплачувати пенсію за вислугу років відповідно до п. "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дати звернення за пенсією, з 19.02.2024.

Обґрунтовуючи позовні вимог пояснив, що до його спеціального страхового стажу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 1) не враховані періоди його трудової діяльності: з 18.11.1988 по 31.05.1990, з 01.06.1990 по 12.04.1998, з 13.04.1998 по 09.06.2000, з 15.12.2000 по 15.12.2007, з 22.11.2011 по 30.09.2012, 01.10.2012 по 31.01.2014 з формальних підстав. Пояснює, що Пенсійним фондом відмовлено у призначенні йому пенсії за вислугу років через відсутність у деяких довідках про підтвердження стажу усіх необхідних реквізитів (відсутність підпису бухгалтера та начальника відділу кадрів, основної печатки, посилання на постанову "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення" №583 від 12.10.1992 (далі - Постанова №583) та відсутність інформації в деяких довідках про характеру виконуваних робіт. Наголошує, що не може нести відповідальність за правильне заповнення вказаних довідок, а тому вказані підстави не можуть позбавити його права на призначення пенсійного забезпечення за вислугою років.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

10.06.2024 від представника відповідача 1 надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Наголошує, що за результатом розгляду заяви позивача від 19.02.2024, наданих документів, індивідуальних відомостей про застраховану особу його страховий стаж на дату звернення склав 30 років 11 місяців 29 днів, спеціальний стаж роботи за вислугу років не підтверджений. Вказав, що до страхового стажу роботи зараховано усі періоди трудової діяльності позивача, а до спеціального стажу роботи не враховані періоди роботи:

- з 01.06.1990 по 12.04.1998, з 13.04.1998 по 09.06.2000, з 15.12.2000 по 15.12.2007 згідно з інформацією довідки від 18.10.2023 №18/10, що видана Приватним акціонерним товариством "Юкрейніан кемікал Продактс", оскільки у довідці не зазначено, що позивач безпосередньо здійснював організацію перевезень і забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті, відсутнє посилання на Постанову №583;

- з 22.11.2011 по 30.09.2012 згідно з довідкою від 28.08.2023 №0823/7, що видана Акціонерним товариством "Лезниківський кар`єр", оскільки довідка не містить підпису головного бухгалтера та керівника відділу кадрів, не засвідчена основною печаткою, відсутнє посилання на Постанову №583;

- з 01.10.2012 по 31.01.2014 згідно з довідкою від 28.08.2023 №0823/31, що видана Товариством з обмеженою відповідальність "Червоногранітний кар`єр", оскільки довідка не засвідчена підписом головного бухгалтера та відсутнє посилання на Постанову №583.

Однак, зараховано трудову діяльність з 18.11.1988 по 31.05.1990, як роботу за Списком №2 згідно із довідкою від 11.05.2022 №1105/1, що видана Приватним акціонерним товариством.

Звернув увагу суду, що за поданими позивачем документами не підтверджено розмір необхідного стажу його роботи, що дає право на пенсію за вислугою років, відповідно до п.2-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому оскаржуване рішення правомірне.

21.06.2024 від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідача 2) надійшов до суду відзив на позов, в якому зауважив, що враховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви та наданих документів щодо призначення пенсії за вислугу років здійснено структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - 26.02.2024, винесено рішення про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу станом на 11.10.2017 - 26 років 6 місяців.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

19.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача 2 із заявою про призначення пенсії за вислугу років років, відповідно до пункту 2-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

За принципом екстериторіальності вказану заяву розглянуто відповідачем та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років №38 від 26.02.2024, з мотивів не підтвердження в установленому порядку спеціального стажу роботи.

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №0600-0219-8/27741 від 07.03.2024.

Позивач вважає рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідача 1 протиправним, та таким, що підлягає скасуванню, оскільки його спеціальний страховий стаж підтверджений уточнюючими довідками та записами трудової книжки, яка заповнена відповідно до вимог чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне зазначити таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон №1058-IV.

Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом (п.1 ч.1 ст.8 Закон №1058-IV).

Пунктом 1 ч.1 ст.9 Закону №1058-IV встановлено, що в солідарній системі призначаються в тому числі пенсія за віком.

У солідарній системі надаються соціальні послуги за рахунок коштів Пенсійного фонду (ч.3 ст.9 Закону №1058-IV).

Відповідно до п.16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Пунктом 2-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Абзацом першим ч.2 ст.24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. "а" ст. 55 Закону №1788-XII, право на пенсію за вислугу років мають: робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення відповідно до ст. 55 Закону №1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки).

Постановою №583 затверджено список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років (далі - Список).

Відповідно до списку, до професій і посад працівників, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років належать також машиністи автомотрис і мотовозів, машиністи і помічники машиністів паровозів і парових кранів на залізничному ходу, машиністи і помічники машиністів тепловозів, машиністи і помічники машиністів електровозів, машиністи і помічники машиністів дизель-поїздів, машиністи і помічники машиністів електропоїздів (секцій) та машиністи-інструктори локомотивних бригад.

Як стверджують представники відповідачів за наданими позивачем документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж позивача, обчислений відповідно до вимог чинного законодавства становить 30 років 11 місяців 29 днів. Спеціальний стаж роботи за вислугу років позивачем не підтверджено, зокрема:

- періоди трудової діяльності з 01.06.1990 по 12.04.1998, з 13.04.1998 по 09.06.2000, з 15.12.2000 по 15.12.2007 на Приватному акціонерному товаристві "Юкрейніан кемікал Продактс", оскільки у довідці від 18.10.2023 №18/10 не зазначено, що заявник безпосередньо здійснював організацію перевезень і забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті, відсутнє посилання на Постанову №583;

- період роботи з 22.11.2011 по 30.09.2012 на Товаристві з обмеженою відповідальністю "Червоногранітний кар`єр", так як довідка №0823/7 від 28.08.2023 не містить підпису головного бухгалтеру та керівника відділу кадрів, не засвідчена основною печаткою, відсутнє посилання на Постанову № 583;

- періоди трудової діяльності з 01.10.2012 по 31.01.2014 на Товаристві з обмеженою відповідальністю "Червоногранітний кар`єр", з підстав відсутності у довідці №0823/31 від 28.08.2023 підпису головного бухгалтера та посилання на Постанову № 583.

Таким чином, відмовою у призначенні пенсії за вислугою років слугував факт непідтвердження в установленому порядку необхідного розміру спеціального стажу.

Натомість, як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії та для підтвердження необхідного стажу долучив до заяви необхідний перелік документів, в тому числі трудову книжку НОМЕР_1 від 18.11.1988.

За правилами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 № 637 (далі - порядок № 637), визначено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 цього порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, у яких має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професія або посада, найменування списків, куди включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вже зазначалося, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на передбачених списком посадах або виконання нею відповідних робіт

Відповідно до записів трудової книжки позивач з 18.11.1988 прийнятий на посаду помічника машиніста тепловоза позарозряду вантажно-розвантажувальної ділянки транспортного цеху Іршанського гірничо-збагачувального комбінату (правонаступником якого є приватне акціонерне товариство "Юкрейніан кемікал Продактс", на підтвердження у матеріалах справи міститься довідка №1105/4 від 11.05.2022).

У подальшому, відповідно до наказу №160 від 01.06.1990 позивача переведено на посаду машиніста-тепловоза позарозряду вантажно-розвантажувальної ділянки транспортного цеху (запис №5 трудової книжки), на якій він працював до 12.04.1998.

Відповідно до наказу №170 від 13.04.1998 позивача з 13.04.1999 переведено на посаду машиніста-тепловоза позарозряду вантажно-розвантажувальної бази (запис №6 трудової книжки), яку обіймав до 09.06.2000.

На підставі наказу №174 від 10.06.2000 позивача переведено на посаду помічника машиніста вантажно-розвантажувального позарозряду, а з 15.12.2000 обіймав ОСОБА_1 посаду машиніста-тепловоза вантажно-розвантажувальної бази позарозряду (записи трудової книжки №7-8).

З 22.11.2011 позивач прийнятий на роботу машиніста тепловозу в навантажувальний цех Відкритого акціонерного товариства "Лезниківський кар`єр" (відповідно до наказу №260 від 22.11.2011, запис трудової книжки №17), з 30.09.2012 - звільнений із займаної посади, у зв`язку із переведенням до Товариства з обмеженою відповідальністю "Червоногранітний кар`єр" (на підставі наказу №62к від 30.09.2012). У період з 01.10.2012 по 31.01.2014 працював на посаді машиніста тепловоза (наказ №5к від 01.10.2012, наказ №16к від 31.01.2014, записи трудової книжки №19-20).

При цьому, записи в трудовій книжці НОМЕР_1 від 18.11.1988 внесені відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, та не містять виправлень.

Крім того, довідка Приватного акціонерного товариства "Юкрейніан кемікал Продактс" №18/10 від 18.10.2023 містить відомості про виконувану роботу за посадою машиніста тепловоза (підготовка тепловоза до роботи, керування, контроль роботи основних частин в механізмів електричної та пневматичної схем тепловоза, своєчасного виконання маневрових робіт по складанню рухомого складу). У вказаній довідці відображені необхідні реквізити та посилання на положення п. т"а" ст.55 Закону №1788-XII. Вказана довідка складена на підставі особової картки ф п-2, наказів з особового складу, відомості про нарахування заробітної плати з 1990 по 2007.

Довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Червоногранітний кар`єр" №0823/7 від 28.08.2023 та №0823/31 від 28.08.2023, які складені за зразком додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтверджують трудову діяльність позивача на товаристві у період з 22.11.2011 по 30.09.2012 та з 01.10.2012 по 31.01.2014 на посаді машиніста тепловозу, зайнятість на якій надає право на пенсію за віком на пільгових умовах (виконував роботу робітників локомотивів бригад, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорт). Такі довідки містять підписи посадових осіб товариства та посилання на положення п. "а" ст.55 Закону №1788-XII щодо пільгового призначення пенсійного забезпечення. Сформована така довідка на підставі трудової книжки, особової картки форми Т-2, наказів про прийняття та звільнення. Видана для пред`явлення до управління Пенсійного фонду.

Статтею 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до ч.3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Проаналізувавши викладені норми, суд вважає, що у разі наявності сумнівів щодо повноважень осіб, які підписали вищеописані довідки та їх змісту, відповідач 1 не був позбавлений можливості звернутися до органу який її видав із вимогою про підтвердження викладеної інформації.

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження звернення відповідача 1 щодо отримання документів про трудову діяльність позивача та виконувану ним роботу, суб`єктами владних повноважень, суду не надано.

Згідно з роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України від 18.11.1992 №25 "Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років", відповідно до ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

При цьому, посади позивача (машиніст тепловоза та помічник машиністів тепловозів) належить до переліку професій, передбачених Списком №583, що дають право на пенсію за вислугу років відповідно до ст.55 Закону №1788-ХІІ.

Відтак, на переконання суду, відповідальність за допущені помилки посадовою особою підприємства, під час складення документації на підтвердження пільгового стажу позивача, а саме: відсутність інформації про безпосереднє здійснення організації перевезень і забезпечення безпеки руху на залізничному транспорті, відсутність посилання на Постанову №583, відсутність деяких підписів посадових осіб, відсутність основної печатки, у деяких довідках покладає саме на роботодавця, а тому позивач не несе відповідальності за складення таких документів.

При цьому, суд зазначає, що право на пенсійне забезпечення особи не повинно безумовно залежати від дій чи бездіяльності осіб, які ведуть облік трудового стажу своїх працівників і відповідно зберігають всю інформацію щодо проходження трудової діяльності на підприємстві, установі чи організації, видають необхідні довідки, відповідно до положень порядку № 637.

Відповідно, не можна вважати формальні неточності викладені у довідках, підставою для не призначення пенсії за вислугу років позивачу.

Отже, суд вважає, що надані позивачем до заяви про призначення пенсії за вислугу років документи підтверджують необхідні відомості про характер виконуваних ним робіт на посаді, зайняття якої передбачає призначення пільгової пенсії, а тому відповідач мав належним чином перевірити подані позивачем документи та прийняти відповідне рішення.

А тому, суд вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано позивачу до спеціального стажу періоди його роботи з 01.06.1990 по 12.04.1998, з 13.04.1998 по 09.06.2000, з 15.12.2000 по 15.12.2007 на Приватному акціонерному товаристві "Юкрейніан кемікал Продактс", з 22.11.2011 по 30.09.2012 на Акціонерному товаристві "Лезниківський кар`єр" та з 01.10.2012 по 31.01.2014 на Товаристві з обмеженою відповідальність "Червоногранітний кар`єр".

Конституційний Суд України у своєму рішенні №6-рп/2007 від 09.07.2007 зазначив, що невиконання державою взятих на себе соціальних зобов`язань порушує принцип соціальної, правової держави. Встановлення певних соціальних пільг, компенсацій та гарантій є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 4 ст. 245 КАС України встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що відповідач, наділений дискреційними повноваженнями, тобто повноваженнями з певним ступенем свободи органу при прийнятті рішення, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення. А суди не мають право втручатися в дискреційні функції органів владних повноважень.

За матеріалами справи відслідковується, що підставою для відмови в призначенні пенсії слугувало, на думку відповідача, відсутність необхідного спеціального стажу у зв`язку із неточностями у поданих довідках.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час прийняття рішення №38 від 26.02.2024 про відмову в призначенні пенсії згідно п. "а" ст.55 Закону 1788-XII, відповідачем 1 не враховано усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії позивачу, як наслідок, відповідач допустив неналежний розгляд поданої ОСОБА_1 заяви від 19.02.2024 про призначення пенсії за вислугу років.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 КАС України).

За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на встановлені обставини справи, які підтверджені відповідними доказами, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Питання про розподіл судових витрат, судом вирішується відповідно до ст.139 КАС України, та підлягає стягненню на користь позивача з бюджетних асигнувань відповідачів, пропорційно до задоволених позовних вимог в рівних частинах.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м.Житомир,10003. ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул.Соборна, 3, м.Слов`янськ, Донецька область, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.02.2024 №38 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до п. "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу роботи за вислугу років періоди роботи з 18.11.1988 по 31.05.1990, з 01.06.1990 по 12.04.1998, з 13.04.1998 по 09.06.2000, з 15.12.2000 по 15.12.2007, з 22.11.2011 по 30.09.2012, з 01.10.2012 по 31.01.2014 та повторно розглянути його заяву 19.02.2024 про призначення пенісії за вислугу років відповідно до п. "а" ст.55 "Про пенсійне забезпечення" із врахуванням висновків суду №1788-XII від 05.11.1991

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 500 (п`ятсот) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 500 (п`ятсот) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 14 листопада 2024 р.

14.11.24