Справа № 480/5764/22
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 р. Справа № 480/5764/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Чалого І.С. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 (суддя Сидорук А.І.; м. Суми) по справі № 480/5764/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (надалі також - відповідач, ГУПФУ в Сумській області) в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування довідок про заробітну плату для нарахування пенсії позивачу, виданих філією № 2 ''Єнакієвський металургійний завод'' ЗАТ ''Внешторгсервіс'' за період роботи з 01.07.1989 по 31.12.1994 від 20.08.2021 № 1053 та за період роботи з 01.01.1995 по 30.06.2000 від 20.08.2021 № 1053, а саме при призначенні позивачу пенсії;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату для нарахування пенсії, виданих філією № 2 ''Єнакієвський металургійний завод'' ЗАТ ''Внешторгсервіс'' за період роботи з 01.07.1989 по 31.12.1994 від 20.08.2021 № 1053 та за період роботи з 01.01.1995 по 30.06.2000 від 20.08.2021 № 1053, з 27.07.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу, на виконання рішення суду, було призначено пенсію за віком за Списком № 1, проте при такому призначенні відповідачем протиправно не були враховані довідки про отриману заробітну плату позивача, які видані підприємством на окупованій території, внаслідок чого пенсія виплачується позивачу не у належному розмірі. Крім того, такий перерахунок необхідно здійснити з 27.07.2021 (дата звернення за пенсією). Тому позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням таких довідок, на що отримав відмову.

Сумський окружний адміністративний суд рішенням від 30 травня 2024 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 26.05.2022 за № 56, оформлене протоколом, в частині дати призначення ОСОБА_1 пенсії з 25.02.2022.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ) призначити з 27.07.2021 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та здійснити її перерахунок та виплату з вказаної дати, з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - відмовив.

Стягнув на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ), за рахунок бюджетних асигнувань, 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 (сорок) коп. витрат по сплаті судового збору.

Позивач частково не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Іншого чинним законодавством не передбачено. Тобто, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у первинних документах відносно позивача за відповідний період. Саме на відповідача покладено обов`язок, при призначенні (перерахунку) пенсії позивачу, здійснювати перевірку допустимості документів, поданих разом із заявою для призначення пенсії, та обґрунтованість видачі таких з метою забезпечення не лише реалізації права особи на призначення та отримання пенсії , а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду. Ризик неможливості здійснення такої перевірки з незалежних від людини причин не може бути покладений на особу, що звернулась за призначенням пенсії, якщо вимоги до форми довідки були дотримані підприємством, що її видало, а сам факт роботи в цьому підприємстві підтверджений записами трудової книжки.

Відповідач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що позивач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог, оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/13646/21 від 25.01.2022 зобов`язано відповідача зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи позивача з 26.06.1989 до 22.01.1998 на Єнакіївському державному металургійному заводі та з 03.01.2001 до 10.09.2002 - у СП ТОВ "Метален", а також зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, з урахуванням таких періодів роботи.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем було призначено позивачу пенсію за віком на пільгових умовах (Список № 1) з 25.02.2022, що підтверджується рішенням про призначення пенсії, оформленого протоколом.

20.08.2021, як стверджує позивач, йому на тимчасово окупованій території були видані дві довідки про заробітну плату за № 1053 за період його роботи з липня 1989 року до червня 2000 року.

14.07.2022 позивач звернувся до відповідача з заявою про надання роз`яснень, чому зазначені довідки про заробітну плату не враховані при призначенні пенсії.

25.07.2022 відповідач повідомив позивачу, що листом від 04.07.2022 йому надано роз`яснення, що відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-який документ, виданий органами або особами на тимчасово окупованій території є недійсним, тому для врахування при обчисленні пенсії таких довідок підстави відсутні.

Як встановлено судом, сторонами не оспорюється ні факт призначення позивачу пенсії, ні його страховий стаж. Врахування документів відбулось при призначенні позивачу пенсії, в тому числі не були враховані довідки про заробітну плату, видані на тимчасово окупованій території. Однак рішення про призначення пенсії, при якому надавалась оцінка вказаним довідкам, позивач не оскаржує, однак зазначає, що перерахунок необхідно здійснити з урахуванням довідок та з 27.07.2021 (дати звернення позивача за призначенням пенсії).

При вирішенні спору суд першої інстанції надав правову оцінку діям відповідача, які стосуються спірних довідок та строку, з якого призначена пенсія.

Відмовляючи в задоволенні вимог позивача що стосуються неврахування відповідачем при призначенні пенсії довідок про заробітну плату для нарахування пенсії, виданих філією № 2 "Єнаківський металургійний завод" ЗАТ ''Внешторгсервіс'' за період роботи з 01.07.1989 по 31.12.1994 від 20.08.2021 № 1053 та за період роботи з 01.01.1995 по 30.06.2000 від 20.08.2021 № 1053, суд першої інстанції виходив з того, що документи видані окупаційною адміністрацією РФ (довідки (справки) про з/п), до якої входять і керівники підприємств - є недійсними та не створюють наслідків. У разі здійснення юридичною особою господарської діяльності на окупованій території і зміни її податкової адреси на територію підконтрольну Україні, колишні працівники мають право взяти у цієї особи правомочну довідку про з/п для обчислення пенсії. При цьому, позивач не позбавлений права звернутись до відповідного органу, зібрати документи в рамках чинного законодавства України і звернутися до відповідача для вирішення спірного питання.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 1058- ІV).

Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1911 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Статтею 65 Закону №1788-XII визначено загальний порядок визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсій, згідно якого середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи, починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Такими первинними документами є: розрахунково-платіжні відомості, розрахункові відомості по заробітній платі, особові рахунки по заробітній платі або ж платіжні відомості по заробітній платі.

Отже, у разі надання особою заяви на призначення (перерахунок) пенсії із наданням довідки за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 01.07.2000, зазначена довідка може бути врахована для призначення (перерахунку) розміру пенсії після обов`язкового підтвердження первинними документами, на підставі яких було видано зазначену довідку.

Питання подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок №22-1).

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 встановлено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно з пунктом 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до пункт 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного стажу роботи. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Отже, обов`язковою умовою для обчислення пенсії, з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року, є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Відповідно до частини 1 статті 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, довідки із зазначенням заробітної плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами. При цьому, в таких довідках має бути зазначено назви первинних документів, на підставі яких їх видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Зі змісту долучених до матеріалів справи довідок від 20.08.2021 за № 1053 про заробітну плату позивача за період його роботи з липня 1989 року до червня 2000 року вбачається, що вони видані підприємством, що функціонує у складі терористичної організації так званої «донецкой народной республики», тобто під контролем окупаційної влади.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон №1207-VII) тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону №1207-VII на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною першою статті 17 Закону № 1207-VII передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі статтею 18 Закону №1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом № 1207-VII.

Положеннями частин 1 - 3 статті 9 Закону №1207-VII передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що акт (рішення, документ), виданий органом на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків у разі, якщо він виданий органом створеним у порядку, не передбаченому законом

Частиною четвертою статті 9 Закону №1207-VII, визначено, що встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у 1971 році документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці (справи "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). Так, Європейським судом з прав людини зазначено, що "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

При цьому, у виняткових випадках визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 0440/6809/18 дійшов висновку про можливість застосування названих загальних принципів ("Намібійські винятки"), сформульованих в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивачів на соціальний захист та гарантованих їм прав на пенсійне забезпечення.

Отже, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних у первинних документах по нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві.

У справі, що розглядається, неможливість здійснення позивачу перерахунку пенсії із врахуванням вказаних вище довідок, обумовлена виключно тим, що в розумінні положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вказані довідки є недійсними та не можуть бути взятими до уваги під час розрахунку розміру пенсії.

На думку колегії суддів, зазначене не може обмежувати право особи на належне пенсійне забезпечення.

Відповідно до Додатку 1 Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р (у редакції станом на час видачі довідок), місто Єнакієве відноситься до територій, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Колегія суддів дійшла висновку, що відсутність у позивача можливості надати відомості щодо місцезнаходження первинних документів, на підставі яких видано архівні довідки та виплачувалась заробітна плата, не позбавляє його права на отримання пенсії. У зв`язку з цим, колегія суддів зазначає, що неврахування спірних довідок є порушенням конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.

Колегія суддів зазначає, що спірні довідки підтверджують факт нарахування заробітної плати з липня 1989 року до червня 2000 року.

Зазначена позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 18.12.2021 у справі № 560/3907/18, від 31.03.2021 у справі №0440/6809/18, 21.02.2020 у справі № 701/1196/16-а, від 30.10.2018 у справі №234/3038/17, від 23.01.2018 у справі №583/392/17.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі №711/10426/16-а, відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Інших підстав для неврахування відомостей, що містяться у довідках, органом Пенсійного фонду при відмові у проведенні перерахунку під час судового розгляду справи не зазначено.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції при вирішенні питання щодо можливості врахування пенсійним органом під час перерахунку пенсії архівних довідок не правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо неврахування довідок про заробітну плату для нарахування пенсії позивачу, виданих філією № 2 ''Єнакієвський металургійний завод'' ЗАТ ''Внешторгсервіс'' за період роботи з 01.07.1989 по 31.12.1994 від 20.08.2021 № 1053 та за період роботи з 01.01.1995 по 30.06.2000 від 20.08.2021 № 1053, а саме при призначенні позивачу пенсії та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії з врахуванням вказаних довідок про заробітну плату для нарахування пенсії з 27.07.2021.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з частиною першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , неправильно застосував норми матеріального права, що зумовлює задоволення апеляційної скарги позивача, скасування рішення суду першої інстанції у відповідній частині та ухвалення нового судового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.05.2024 по справі № 480/5764/22 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо неврахування довідок про заробітну плату для нарахування пенсії ОСОБА_1 , виданих філією № 2 ''Єнакієвський металургійний завод'' ЗАТ ''Внешторгсервіс'' за період роботи з 01.07.1989 по 31.12.1994 від 20.08.2021 № 1053 та за період роботи з 01.01.1995 по 30.06.2000 від 20.08.2021 № 1053, при призначенні позивачу пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ) здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату для нарахування пенсії, виданих філією № 2 ''Єнакієвський металургійний завод'' ЗАТ ''Внешторгсервіс'' за період роботи з 01.07.1989 по 31.12.1994 від 20.08.2021 № 1053 та за період роботи з 01.01.1995 по 30.06.2000 від 20.08.2021 № 1053, з 27.07.2021 та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ), за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 коп..

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді І.С. Чалий Т.С. Перцова