Справа № 240/9725/24
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/9725/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області) та рішення від 22 грудня 2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2014 2016 роки та зобов`язати провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до зазначеного Закону з урахуванням для обчислення пенсії середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020 2022 роки, починаючи з 01 січня 2024 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області та з 2010 року отримував пенсію за вислугою років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (надалі Закон України № 1788-ХІІ). Досягнувши 60-річного віку, 15 грудня 2023 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон України №1058-IV) із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020 2022 роки. Відповідач розглянув таку заяву та провів призначення пенсії за віком, однак із урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014 2016 року. Посилаючись на те, що пенсія за віком на підставі Закону України №1058-IV призначена вперше, позивач уважає такі дії та рішення відповідача протиправними.

Ухвалою суду від 25 червня 2024 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

За результатами вивчення наявних у справі документів, суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи у судовому засіданні, тому суд ухвалою від 24 липня 2024 року продовжив строк розгляду справи на більш тривалий, розумний термін та призначив справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі на 30 липня 2024 року.

У судовому засіданні виникла необхідність уточнення позивачем позовних вимог.

Ухвалою суду від 30 липня 2024 року надано ОСОБА_1 час для подання заяви про уточнення позовних вимог.

11 вересня 2024 року до суду надійшов уточнений позов.

Ухвалою суду від 13 вересня 2024 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, вирішено розглядати справу у межах позовних вимог, визначених в уточнюючому позові та надано ГУ ПФУ в Житомирській області строк для подання відзиву на позов з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

29 жовтня 2024 року до суду надійшов уточнений відзив, у якому відповідач наполягає на відмові в задоволенні позову. Наголошує, що визначення заробітної плати для обчислення пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено стразові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, застосовується лише при призначенні пенсії, а також у разі, коли особа, після призначення пенсії по інвалідності, продовжувала працювати та набула не менш 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерву у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, що передбачено частиною 3 статті 45 Закону України №1058-IV.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд установив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Житомирській області з листопада 2010 року та отримував пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України №1788-ХІІ.

15 грудня 2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою щодо про призначення пенсії за віком згідно Закону України №1058-IV.

За результатами розгляду такої заяви з 15 грудня 2023 року позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, розмір якої обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014 2016 роки.

Уважаючи свої права та інтереси порушеними, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз цієї норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Положеннями статті 46 Основного Закону закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до преамбули Закону України №1058-IV, він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України №1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону України №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 3 статті 45 названого Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема, у постанові від 16 червня 2020 року у справі №127/7522/17 Верховний Суд зазначив, що за змістом частини 3 статті 45 Закону України №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону України №1058-IV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Також зазначені висновки Верховного Суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, який у постанові від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а (№21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України №1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною 3 статті 45 Закону України №1058-IV.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України була підтримана і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у праві № 876/5312/17.

У справі, яка розглядається суд установили, що позивачу з листопада 2010 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України №1788-ХІІ, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-IV він звернувся вперше 15 грудня 2023 року, а відтак висновки відповідача про те, що в цьому випадку мало місце призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, є помилковими, оскільки в цьому випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини 3 статті 45 Закону України №1058-IV.

До того ж, з матеріалів справи видно, що після призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З урахуванням наведеного, суд приходить висновку про наявність у позивача права на нарахування та виплату територіальним органом Пенсійного фонду України пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2020 2022 роки.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі №500/1216/23.

Згідно приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність у позивача права на нарахування та виплату територіальним органом Пенсійного фонду України пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2020 2022 роки, про наявність підстав для визнання протиправним та скасування оспорюваного рішення ГУ ПФУ в Житомирській області, а також зобов`язання такого здійснити позивачу відповідний перерахунок та виплату пенсії.

При цьому суд зауважує, що відповідно до приписів частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Ураховуючи заявлення позивачем вимог про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії саме з 01 січня 2024 року, суд задовольняє їх з відповідної дати.

На підставі положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 22 грудня 2023 року №28 про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2014 2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 01 січня 2024 року згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2020 2022 роки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис

12.11.24