Справа № 523/7330/24
Суддя: Аліна С. С.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/7330/24
Провадження №2-а/523/72/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

за участю секретаря Могили А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постановив якому просив:

- скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1963401 від 21.04.2024 року, про накладення на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 510, 00 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), РНОКПП НОМЕР_1 , сплачений штраф у розмірі 510,0 грн. (П`ятсот десять гривень).

- стягнути з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова 5, Код ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), РНОКПП НОМЕР_1 , витрати пов`язанні з наданням правової допомоги у розмірі 10 000 грн. (десяти тисяч гривень 00 коп).

- повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), РНОКПП НОМЕР_1 , з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 21 квітня 2024 року постановою серія ЕНА № 1963401 інспектором 1 взводу 4 роти 2 батальйону УПП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП в розмірі 510 грн. Відповідно до вищевказаної постанови позивач, не зупинився перед світлофорним об`єктом на забороняючий червоний сигнал світлофораздійснив в`їзд на зустрічний бік дороги, чим порушив п. 16. З ПДР. - Порушення водіями т/з дій у разі необхідності надання переваги у русі т/з.

ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕНА № 1963401 від 21.04.2024 року незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнали винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.

На думку позивача поліцейським було порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано пояснення ОСОБА_1 щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 08.05.2024 року відкрите підготовче провадження по справі та призначено до розгляду на 26.08.2024 р.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 26.08.2024р. закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи на 13.11.2024 р.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 13.11.2024р. відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Слаблюка В.М. про витребування доказів по справі.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Слаблюк В.М. не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, представник ОСОБА_3 надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та проводити розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання представник відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

В матеріалах справи міститься відзив представника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на позов ОСОБА_1 . Також представник відповідача до відзиву надав компакт диск з витягом відеозаписів правопорушення від 21.04.2024 року, які містяться в матеріалах справи аркуш справи № 47.

Представник відповідача у відзиві зазначив, що з позовними вимогами ОСОБА_1 не згодний, позовні вимоги вважає необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню, просив суд відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови є не обґрунтованим, є не доведеним, тому позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що 21.04.2024 року інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Кузьменко Валерій Ігорович, за адресою: м. Одеса, вул. Банківська, 33, виявив транспортний засіб KIA OPTIMA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керування гр. ОСОБА_1 , який керуючи транспортним не зупинився перед світлофорним об`єктом на забороняючий червоний сигнал світлофора, здійснив виїзд на зустрічний бік дороги, чим порушив п. 16.3 ПДР та здійснив адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п. 2.3.6) ПДР України, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знаку 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Розділом 8 ПДР України встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні (п. 8.7).

Відповідно до п. 8.7.3 ПДР України: «Сигнали світлофора мають такі значення: ґ) - жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів».

У відповідності до п. 8.7.3.е) ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно а. 16.3 ПДР України, у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

При цьому слід зауважити, що відповідно до п.7.30 ДСТУ 4092-2002 «СВІТЛОФОРИ ДОРОЖНІ». Загальні технічні вимоги, правила застосовування та вимоги безпеки» режим роботи світлофорної сигналізації з використовуванням транспортних світлофорів типів 13 і пішохідних світлофорів повинен передбачати миготіння зеленого сигналу протягом 3 с безпосередньо перед вимкненням.

Частота миготіння сигналів 1с.

Відповідно до п. 8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Із матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи інспектор поліції пояснив позивачу ОСОБА_1 суть скоєного правопорушення, та роз`яснив йому права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав поліцейським письмового пояснення по суті вчиненого ним правопорушення. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5 ст. 278 КУпАП поліцейському - не надходило.

Окрім того, позивачу було роз`яснено право та строки на оскарження постанови, строк на сплату штрафу згідно постанови та роз`яснено наслідки невиконання вказаної постанови, передбачені ст. 307, 308 КУпАП.

Факт роз`яснення позивачу прав, передбачених ст. 268 КУпАП та строки оскарження за ст. 289 КУпАП підтверджується власним підписом ОСОБА_4 в п. 8 оскарженої постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1963401 від 21.04.2024 року, згідно якої на громадянина ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 (нуль) копійок.

Негайно, після закінчення розгляду справи інспектор, відповідно до ст. 285 КУпАП, оголосив винесену постанову та надав копію оскаржуваної постанови позивачу, що підтверджується власним підписом ОСОБА_4 у графі №9 «Копію постанови мною отримано».

У відповідності до ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Факт вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується відеозаписом з відеореєстратора встановленому в службовому автомобілі (відеозапис додається до матеріалів справи).

Згідно ст. 280 КУпАП. орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису» затвердженої наказам МВС №1026 від 18.12.2018 року, ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до п.п. 6 п. З Розділу І вищезазначеної Інструкції, портативний відеореєстратор - це пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського.

Окрім того, відповідно до вищезазначеної Інструкції, відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

-фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

-технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

-безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

-спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

-спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Наданні стороною відповідача відеозаписи зі службового відеореєстратора відображають обставини описані в оскаржуваній постанові. На відеозаписі зафіксовано дату час, місце правопорушення, автомобіль позивача з зображенням державного номерного знаку.

Судом встановлено, що подані представником відповідача відеозаписи зі службового відеореєстратора відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, ст.ст. 72,73,74,75,76 КАС відображають обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержані без порушення порядку, встановленого законом є достовірними та достатніми для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відтак, постанова відносно позивача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1963401 від 21.04.2024 року повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та постановлена на підставі доказів, які містяться у справі.

Відповідно до статті 252 КУпАП та пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вчиненні органом управління процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та наслідки.

Навіть у випадку встановлення процедурних порушень прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності посадовими особами Департаменту не може бути підставою для скасування постанови у випадку встановлення відповідачем адміністративного правопорушення з боку позивача, факт вчинення якого підтверджується під час розгляду справи.

Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16 (провадження №К/9901/50453/18) та в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року по справі справа №826/15341/15 (провадження №К/9901/19896/18).

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених нею завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 52 Закону України «Про дорожній рух», «контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль)».

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частина 2 статті 122 КУпАП).

У статті 258 КУпАП наведено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП), в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності».

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

В рішенні Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. зазначено, що застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до статті 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол (навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення) та, відповідно, можливість розглядати справи і накладати стягнення на місці вчинення правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Отже, закон дозволяє застосовувати процедуру скороченого провадження, тому, відповідно, дозволяється фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 14.03.18 по справі № 760/2846/17, висновки якого повинні враховуватись судами при виборі та застосуванні норм права (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Крім того, постановою Верховного Суду від 14.02.18 у справі № 536/583/17 зроблено висновок, що застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права гарантується при розгляді справи за правилами розділу IV КУпАП, який у даному випадку здійснювався.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обгрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч. 2 ст. 122 КпАП України не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосудця, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Судом встановлено, також при перегляді відео з портативних відео реєстраторів поліцейських, які додані до відзиву на позовну заяву, які містяться в матеріалах справи, встановлено та вбачається, що інспектором було роз`яснено позивачу права відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, та забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, при розгляді справи.

Таким чином, інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, при розгляді справи.

У постанові від 03.03.2021 по справі № 466/2310/20 Верховний Суд зазначив, що за приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справи і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, відтак, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в іншому випадку правомірність своїх дій доводити у судовому порядку з можливістю скористатись правовою допомогою.

Судом встановлено, що в обґрунтування обставин викладених в позові позивачем ОСОБА_1 не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови- не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 90, 139, 241, 243-246, 250, 255, 268, 286, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови- залишити без задоволення.

Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 19.11.2024 року.

Суддя: Аліна С.С.