Справа № 160/6189/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/6189/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Лукманової О.М., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області

на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 року (головуючий суддя Калугіна Н.Є.)

в адміністративній справі №160/6189/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕССТРОЙТРАНС» до відповідачів Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «ВЕЛЕССТРОЙТРАНС», звернувся 06.03.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (відповідач-1), Державної податкової служби України (відповідач-2), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27.11.2023, №10016555/44956305, від 28.11.2023 р. №10024995/44956305, від 27.11.2023, №10016554/44956305, від 29.11.2023 р. №10040333/44956305, від 29.11.2023, №10040334/44956305, стосовно відмови у реєстрації податкових накладних ТОВ «ВЕЛЕССТРОЙТРАНС» від 23.10.2023 р. № 21, від 26.10.2023 р. №23 та №24, від 30.10.2023 р. №26 та №27, відповідно, в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні ТОВ «ВЕЛЕССТРОЙТРАНС» від 23.10.2023 № 21, від 26.10.2023 №23 та №24, від 30.10.2023 №26 та №27 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх направлення на реєстрацію.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27.11.2023, №10016555/44956305, від 28.11.2023 №10024995/44956305, від 27.11.2023 №10016554/44956305, від 29.11.2023 №10040333/44956305, від 29.11.2023 №10040334/44956305 щодо відмови у реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕССТРОЙТРАНС» від 23.10.2023 №21, від 26.10.2023 №23 та №24, від 30.10.2023 №26 та №27, відповідно, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕССТРОЙТРАНС» від 23.10.2023 № 21, від 26.10.2023 №23 та № 24, від 30.10.2023 № 26 та № 27 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання.

27.05.2024 (сформовано документ в системі «Електронний суд» 24.05.2024) позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі №160/6189/24, яким здійснити розподіл судових витрат за результатами розгляду справи та стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України судові витрати в розмірі 10 000 грн., що понесені позивачем у зв`язку із отриманням професійної правничої допомоги (а.с. 135-136 т. 2).

07.06.2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення, яким:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Велесстройтранс» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велесстройтранс» () витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велесстройтранс» () витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн.

У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Не погодившись з додатковим рішенням, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні заяви відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. не є співмірними та без врахування фактично витраченого часу саме адвокатом на виконання відповідних послуг.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу були надані адвокатські послуги, які визначені в розмірі 10000 грн.

На підтвердження судових витрат з професійної правничої допомоги надано:

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 23.11.2018 серії ДП № 3985, на підтвердження підстав представництва позивача у даній справі надано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 05.03.2024 серії АЕ № 1268379.

- завдання № 1/8/2024 від 11.01.2024, відповідно до якого адвокатом в рамках договору №8/2024 від 11.01.2024 надано позивачу послуги щодо оскарження у судовому порядку рішень комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27.11.2023 №10016555/44956305. від 28.11.2023 №10024995/44956305. від 27.11.2023 №10016554/44956305, від 29.11.2023 №10040333/44956305, від 29.11.2023 №10040334/44956305 стосовно відмови у реєстрації податкових накладних ТОВ « ВЕЛЕССТРОЙТРАНС» від 23.10.2023 №21, від 26.10.2023 №23 та № 24, від 30.10.2023 № 26 та № 27, відповідно, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно завдання №1/8/2024 від 11.01.2024, оплата адвокату за надані послуги здійснюється у формі гонорару у фіксованій сумі - 10 000 грн.

Вказаним завданням та актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) підтверджується надання та отримання послуг адвоката з оскарження у судовому порядку рішень комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27.11.2023 № 10016555/44956305. від 28.11.2023 №10024995/44956305. від 27.11.2023 №10016554/44956305, від 29.11.2023 №10040333/44956305, від 29.11.2023 № 10040334/44956305 стосовно відмови у реєстрації податкових накладних ТОВ « ВЕЛЕССТРОЙТРАНС» від 23.10.2023 №21, від 26.10.2023 №23 та № 24, від 30.10.2023 № 26 та № 27, відповідно, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач вважає, що є підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн.

Суд першої інстанції частково задовольнив заяву позивача та стягнув витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн. (по 3500 грн. з кожного відповідача).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», КАС України.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність №5076-VI від 05.07.2012 договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, видами адвокатської діяльності є, зокрема,

- надання правової інформації,

- консультацій і роз`яснень з правових питань,

- правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати:

- консультації,

- роз`яснення,

- складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг,

- здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Отже, до правової допомоги належать:

- консультації, роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Водночас, втирити на професійну правничу допомогу мають бути співмірними та справедливими.

Суд першої інстанції, визначаючи розмір витрат на правничу допомогу встановив витрати на правничу допомогу в розмірі 7000грн (по 3500грн. з кожного відповідача).

Однак, колегія суддів апеляційної вважає, що розмір 7000 грн., який визначив суд першої інстанції, є значно перевищеним.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, справедливий розмір витрат на правничу допомогу відповідає 3500 грн. (по 1750грн. з кожного відповідача) виходячи з наступного.

Так, в силу статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що саме суд встановлює розмір судових витрат, які сторона сплатила, або має сплатити на підставі доказів, при цьому втирити на професійну правничу допомогу мають бути співмірними та справедливими.

Для встановлення судом розміру витрат, що понесла сторона у справі слід надати відповідні докази.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Слід зазначити, що в силу ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат враховується:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В силу ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, і складність справи, і витрачений час на надання правничої допомоги і ціна позову та ін. мають значення для суду для визначення розміру витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.

Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Саме такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У постанові Верховного Суду від 23.04.2019 по справі №826/9047/16 зазначено, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Слід зазначити, що в Завданні №1/8/2024 від 11.01.2024 про надання правових/юридичних послуг, з посиланням на Акт здачі-приймання робіт/надання послуг №11012024/1 від 01.03.2024 зазначено, що про такі правові послуги як «правовий аналіз документів», «подання позовної заяви до суду», «отримання будь-яких процесуальних документів» (а.с. 139 з/с, 140 з/с т.1).

Однак, проаналізувавши зміст і обсяг наведених позивачем послуг на правничу допомогу та надавши їм оцінку, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що такі послуги як «правовий аналіз документів», «подання позовної заяви до суду», «отримання будь-яких процесуальних документів» не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI, оскільки правовою допомогою є: консультації, роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Такі послуги є складовими процесу підготовки позовної заяви та представництва у суді, що свідчить про відсутність підстав для їх відокремлення від послуги складання позовної заяви та представництва у суді, відповідно, здійснення вказаних видів роботи не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

Враховуючи зазначені критерії (а також, що дана справа є незначної складності, в суді першої інстанції розглянута в письмовому провадженні без виклику сторін, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що співмірною сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача є сума в розмірі 3500 грн. (по 1750 грн. з кожного відповідача).

Отже, додаткове рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру витрат на правничу (правову) допомогу, а в іншій частині додаткове рішення слід залишити без змін.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 року змінити в частині визначення розміру витрат на правничу (правову) допомогу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велесстройтранс» () витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велесстройтранс» () витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) грн.

В іншій частині Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 07.11.2024 та в силу ст. 328 КАС України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя Н.А. Олефіренко