Справа № 400/8357/24
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/8357/24

Перша інстанція: суддя Птичкіна В.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 29.07.2023 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року виплаченої 29.07.2023 року на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 року у справі №400/426/21;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 29.07.2023 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року виплаченої 29.07.2023 року на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 року у справі №400/426/21;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.03.2018 року по 22.08.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 01.08.2019 року виплаченої 22.08.2024 року на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 року у справі №400/10832/23;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.03.2018 року по 22.08.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 01.08.2019 року виплаченої 22.08.2024 року на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 року у справі №400/10832/23.

Ухвалою судді Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 29.07.2023 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року виплаченої 29.07.2023 року на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 року у справі №400/426/21.

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року до 29.07.2013 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року виплаченої 29.07.2023 року на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 року у праві №400/426/21.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, як таку, що прийнята із порушенням норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що отримавши індексацію грошового забезпечення 22.08.2024 року керуючись новою правовою позицією Верховного Суду щодо строків звернення до суду позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в тому числі щодо індексації грошового забезпечення виплаченого 29.07.2023 року.

Відповідач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що Ухвалою від 09.09.2024 суд залишив позовну заяву без руху. Підстава пропуск позивачем встановленого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячного строку звернення до суду (в частині компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 до 29.07.2023, пункти 1, 2 прохальної частини позову), початком якого є 30.07.2023 наступний день за днем, в якому позивач отримав від відповідача суму індексації грошового забезпечення

Суд вказав, що право на звернення до суду з цими вимогами у позивача виникло 30.07.2023, тому подання позову у вересні 2024 року свідчить про недотримання строку, встановленого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

12.09.2024 до суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_2 , в якій він просить поновити строк. Підстава для поновлення зміна правової позиції Верховного Суду та відсутність у позивача телепатичних навичок.

Згідно з інформацією, що навів представник позивача у позові та у заяві, суд у рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 400/10833/23 (було залишено без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.12.2023) встановив, що, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 у справі № 400/426/21, Військова частина НОМЕР_1 нарахувала та виплатила (з одночасним утриманням військового збору) 29.07.2023 ОСОБА_1 84 638,93 грн індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового) місяця січень 2008 року.

28.08.2023 (в межах місячного строку з дня отримання вказаної суми) ОСОБА_1 подав до Миколаївського окружного адміністративного суду позов, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 29.07.2023 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 у справі № 400/426/21;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 29.07.2023 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 у справі № 400/426/21.

Рішенням від 18.10.2023 у справі № 400/10833/23 (дата набрання законної сили 26.12.2023) суд відмовив ОСОБА_1 у позові. Підстава передчасність звернення до суду. Так, суд зазначив, що … позивач перед зверненням до суду не звертався до відповідача із заявою про виплату йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати, а відповідач, як наслідок, не відмовляв позивачу у здійсненні їх виплати … відтак право позивача на день подання ним позову не було порушено відповідачем ….

При вирішенні спору у вказаній справі суд врахував відповідні висновки Верховного Суду, що були викладені у постанові від 11.12.2020 у справі № 200/10820/19-а: … ОСОБА_1 не звертався до … із заявою про нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати … відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку №159. Своєю чергою, відповідач не відмовляв позивачу своїм рішенням у виплаті відповідної компенсації. За змістом ст. 7 Закону № 2050-ІІІ відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку. З огляду на те, що у цій справі ОСОБА_1 не звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, а відповідач не відмовляв позивачу у виплаті відповідної компенсації, то право ОСОБА_1 ще не було порушено суб`єктом владних повноважень і звернення його до суду з цим позовом є передчасним ….

Відомості про те, що ОСОБА_1 , у відповідності з висновками суду у справі № 400/10833, звернувся в подальшому до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, а Військова частина НОМЕР_1 відмовила у задоволенні цієї заяви, відсутні.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що Спір ОСОБА_1 і Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати компенсації втрати частині доходів (індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2015 до 28.02.2018, що була виплачена 29.07.2023) був вирішений Миколаївським окружним адміністративним судом у справі № 400/10833/23.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Даний висновок сформульованій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 9901/432/18.

Верховний Суд у постанові від 01.03.2023 у справі № 120/8307/22 вказав, що достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі, на підставі пункту 2 частини 1 статті 170 КАС України, є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Апеляційний суд зазначає, що підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Для визначення тотожності позовів, апеляційний суд аналізує їх складові.

Предметом судового розгляду у справі № 400/10833/23 було визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 29.07.2023 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 у справі № 400/426/21;

Зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 29.07.2023 на виконання постанови рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 у справі № 400/426/21.

Предметом розгляду у даній справі є, зокрема, визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року по 29.07.2023 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року виплаченої 29.07.2023 року на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 року у справі №400/426/21.

Зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 року до 29.07.2013 року у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року виплаченої 29.07.2023 року на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 року у праві №400/426/21.

Підставою позову у справі № 400/10833/23 та у даній справі є законодавчі положення, які визначають право позивача на компенсацію втрати частини грошових доходів.

До того ж, відомості про те, що ОСОБА_1 , у відповідності з висновками суду у справі № 400/10833, звернувся в подальшому до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, а Військова частина НОМЕР_1 відмовила у задоволенні цієї заяви, відсутні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що сторони, предмет і підстави позову у справі № 400/10833/23 та у даній справі є тотожними.

Апеляційний суд не приймає до уваги покликання апелянта на кардинальну зміну правової позиції Верховного Суду, оскільки формування Верховним Судом правової позиції не є підставою для виникнення будь-яких нових спірних правовідносин між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2021 року у справі № 520/14220/19 наголосив, що неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, яке набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили позивач не може знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги з тих самих підстав.

Апеляційний суд наголошує, що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені, тому належним способом захисту прав позивача, буде оскарження рішення апеляційного суду у справі №140/2194/23 з поданням клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, а не подання нового адміністративного позову.

Також апеляційний суд зазначає, що не вважаються зміною підстав позову, доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права або інше наведення іншого праворозуміння таких.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 14.02.2023 у справі № 160/3599/20, від 06.02.2023 у справі № 140/559/20.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що в даному випадку позовні вимоги у справі №400/10833/23 та у даній справі за своєю суттю є тотожними та покликані вирішити один і той же спір.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність передбаченої п.2 ч.1 ст. 170 КАС України підстави для відмови у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 2-12, 242, 294, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у справі № 400/8357/24 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 12.11.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький