Справа № 347/2463/24
Суддя: КІЦУЛА Ю. С.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 347/2463/24
Провадження № 2-а/347/44/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю. С.,

секретаря с/з Мошулі Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення №6980 від 01.10.2024 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення №6980 від 01.10.2024 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП. В обґрунтування позову посилався на те, що відносно нього винесено постанову про адміністративне правопорушення №6980 від 01.10.2024 за ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивача притягують до відповідальності за порушення правил військового обліку в особливий період. ОСОБА_1 стверджує, що дане твердження повністю не відповідає дійсності, адже ІНФОРМАЦІЯ_2 прагнув зробити певний показник щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП.

Так, відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП: Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних?даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи».

Таким чином, позивач стверджує, що ця норма звільняє особу від відповідальності за ст.210, 210-1 КУпАП за будь-які порушення законодавства про мобілізацію у випадку, якщо стосовно цієї особи існує можливість отримання будь-якої частини персональних даних з інших реєстрів. Адже, відповідач мав та має можливість отримати персональні дані позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (утому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

ОСОБА_1 стверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 мав всі персональні дані щодо нього. Зокрема, 28.03.2024 надана відповідь на його ім`я відповідачем згідно якої: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації, як особа з інвалідністю III групи до 28.09.2024 року або до внесення змін у законодавство».

При цьому, позивач стверджує, що є інвалідом 3 групи згідно довідки МСЕК та пенсійного посвідчення без чергового переогляду (довічно).

25.09.2024 року, оскільки закінчувалась відстрочка, ОСОБА_1 написав заяву про її продовження. 26.09.2024 року надана довідка згідно якої він має відстрочку до 09.11.2024 року, що стверджується відповідною довідкою.

У зв`язку з вище наведеним, ОСОБА_1 просив скасувати повністю постанову про адміністративне правопорушення №6980 від 01.10.2024 за ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

У відзиві на позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону №363 3-IX громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

25.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 із письмовою заявою про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як особа, яка визнана в установленому порядку особою з інвалідністю.

26.09.2024 року комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо встановлення обставин у військовозобов`язаних, внаслідок яких вони не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено що ОСОБА_1 дійсно має право на отримання відстрочки, про що видано довідку № 2375 від 26.09.2024 року.

Розгляд Комісією заяв військовозобов`язаних про надання відстрочки оформляється протоколом. Після розгляду даний протокол передається оператору Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» для внесення відповідних відомостей до реєстру.

Оператором при внесенні відомостей до реєстру встановлено, що ОСОБА_1 не вчасно уточнив свої облікові та інші персональні дані.

01.10.2024 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання довідки про надання відстрочки, йому було повідомлено що він не вчасно уточнив свої дані, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 статті 210-1 КУпАП.

01.10.2024 року начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдат запасу ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 6979.

З даного протоколу вбачається:

Суть адміністративного правопорушення - 1 жовтня 2024 р. о 10 год. 00 хв. В ІНФОРМАЦІЯ_5 встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , будучи військовозобов`язаним під час дії в Україні особливого періоду, порушив правила військового обліку, визначені ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 22 Порядку про проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий, затвердженого постановою КМУ за № 560 від 16.05.2024р., а саме: перебуваючи на військовому обліку, протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № НОМЕР_1 від 11.04.2024р., не уточнив свої облікові та інші персональні дані, шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Громадянинові ОСОБА_1 роз`яснено - зміст статті 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, а також права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП (знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову у справі) повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11 год. 00 хв. 01 жовтня 2024 р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 кабінеті № 6, про що ОСОБА_1 поставив особистий підпис.

У поясненнях і зауваженнях до змісту протоколу ОСОБА_1 зазначив - «не оновив дані», тобто особисто підтвердив факт вчиненого адміністративного правопорушення.

До протоколу додано - копію паспорта ОСОБА_1 та витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» про оновлення/не оновлення даних від 01.10.2024 р.

Копію протоколу про адміністративне правопорушення № 6979 від 01.10.2024 року ОСОБА_1 отримав 01.10.2024 р. про що поставив особистий підпис.

01.10.2024 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 , у присутності ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення винесено постанову № 6980, згідно якої установлено, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а саме проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, жодним із визначених способів уточнення своїх персональних даних не скористався, порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, правопорушення вчинене в особливий період (воєнний стан).

За вчинене правопорушення на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17 000 гривень.

При розгляді даної адміністративної справи позивачем не заперечувалось те, що він не оновив свої персональні дані військовозобов`язаного до 16 липня 2024 року, як це було визначено вказаними вище нормативними актами жодним з передбачених законом способів, в позовній заяві він також це не заперечує.

Крім того, як було зазначено вище, військовозобов`язаним було надано можливість оновити персональні данні не відвідуючи будь-які державні або комунальні установи, а саме через електронний кабінет, позивачем не надано доказів того, що ним вживалися заходи щодо такого способу оновлення персональних даних і які були безуспішні в силу тих, чи інших причин.

Сам лише факт наявності обставин, що є підставою для отримання відстрочки від призову на військову службу (наявність інвалідності) та отримання такої відстрочки, не позбавляло позивача обов`язку вчасно оновити свої персональні дані військовозобов`язаного. Навпаки, наявність таких обставин мало спонукати ОСОБА_1 щодо якнайшвидшого оновлення персональних даних і отримання відповідної відстрочки від призову на військову службу, з метою забезпечення ефективної роботи ТЦК.

Позивачем хибно зроблено посилання на примітку до статті 210 КУпАП щодо того, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, оскільки зазначена норма застосовується лише щодо повідомлення про зміну облікових даних та порушення правил військового обліку.

Позивач же посилається на той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_2 мав та має можливість отримати його персональні дані шляхом взаємодіє з іншими інформаційно-комунікаційними системами та реєстрами, проте, що жодна з зазначених баз даних не містить інформації про фактичне місце проживання, актуальні номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти.

Отже, враховуючи вимоги вищевказаних нормативно-правових актів, військовозобов`язані повинні були до 16.07.2024 року уточнити свої персональні облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Позивач по справі у вказані строки свої персональні облікові дані не уточнив жодним з указаних способів, при тому, що мав такий обов`язок.

Таким чином, представник ІНФОРМАЦІЯ_1 просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог повністю у зв`язку з їх безпідставністю, необґрунтованістю та відсутністю належних доказів.

У відповіді на відзив, представник позивача адвокат Дикун І.В. зазначив, що відповідно до відзиву ІНФОРМАЦІЯ_1 єдиним доказом винуватості ОСОБА_1 є копія витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» про оновлення/не оновлення даних станом на 01.10.2024 року. Згідно витягу, відносно ОСОБА_1 дані не оновлено (це написано ручкою).

Окрім того, адвокат Дикун І.В. повторно ствердив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 мав всі персональні дані щодо позивача, адже, 28.03.2024 надана відповідь на його ім`я відповідачем згідно якої: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації, як особа з інвалідністю ІІІ групи до 28.09.2024 року або до внесення змін у законодавство».

07.11.2024 року адвокат Дикун І.В. подав доповнення до відповіді на відзив, де зазначив, що відповідач подавши відзив на позовну заяву ще більше підтвердив незаконність та протиправність притягнення до відповідальності ОСОБА_1 . На його переконання, склавши протокол та постанову про притягнення до адмінвідповідальності, посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 крім бажання зробити показник по притягнутих особах, також хотіли таким чином приховати свою недбалість щодо належного функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» (наповнення даними). Через такі дії (зокрема) і відбуваються нарікання громадян на роботу ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Надавши відстрочку ОСОБА_1 , працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 не внесли відповідні дані по цій особі в реєстр «Оберіг», хоча зобов`язані були це зробити, таким чином свідомо створивши умови для його притягнення до адмінвідповідальності. Окрім того, стверджує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.10.2024 №6979, доказом винуватості є тільки витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» про оновлення/не оновлення даних станом на 01.10.2024 року, де з метою притягнення до адміністративної відповідальності позивача ручкою було написано «дані не оновлено», хоча це не допускається. Таким чином, даний витяг підтверджує невинуватість ОСОБА_4 .

Також, з огляду на те, що відповідальним за внесення відомостей в реєстр «Оберіг» є ІНФОРМАЦІЯ_2 , всі дані по ОСОБА_5 мали бути внесені в «Оберіг» працівниками цього державного органу. У березні 2024 року ОСОБА_5 була надана відстрочка від мобілізації і для цього він подав відповідні документи, але даний факт ІНФОРМАЦІЯ_2 не відобразив в реєстрі «Оберіг».

Окрім того, відповідно до поданих документів відповідачем до суду (їх копій), а саме: протоколу про адміністративне правопорушення, витягу реєстру «Оберіг» - вони не пронумеровані та відсутні сліди того, що вони були будь - коли прошиті, що є порушенням Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з вище наведеним, адвокат Дикун І.В. просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення №6980 від 01.10.2024 за ч. 3 ст. 210 - 1 КУпАП щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16.10.2024 року було відкрито провадження по адміністративній справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 16.10.2024 року витребувано докази, щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 194 КАС України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 виданого Косівським РВ УМВС в Івано-Франківській області 27.11.1998 року. Зареєстрованим місцем проживання позивача є с. Стопчатів, Косівського району, Івано-Франківської області.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 21.10.2022 року ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 .

У позивача ОСОБА_1 наявний військовий квиток серія НОМЕР_4 , який містить інформацію про прийняття ОСОБА_1 військової присяги, та інформацію про проходження військової служби.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_5 від 25.09.2023 року, позивач ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу як особа , яка набула права на пенсію інваліда ІІІ групи.

Відповідно до копії довідки МСЕК серії НОМЕР_6 від 27.03.2023 року ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності з 16.03.2023 року.

Відповідно до копії відповіді №2328 від 28.03.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 проінформовано ОСОБА_1 про те, що він має право на відстрочку як особа з інвалідністю ІІІ групи до 28.09.2024 року або до моменту внесення змін у законодавство. Також проінформовано про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 28.09.2024 року та подати у встановленому законом порядку оновлену заяву із відповідним комплектом нотаріально- засвідчених копій, або завірених копій органів місцевого самоврядування.

Відповідно до копії заяви від 25.09.2024 року ОСОБА_1 звертався із заявою про продовження надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до довідки №2375 від 26.09.2024 року ОСОБА_1 надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.2 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 09.11.2024 року.

Відповідно до довідки МСЕК серії 12ААГ № 223536 ОСОБА_6 (дружина позивача) встановлена третя група інвалідності до 01.04.2025 року.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_7 від 02.12.2009 року ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка є інвалідом дитинства, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_8 від 02.12.2023 року.

01.10.2024 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол № 6979 згідно якого останній, в порушення абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом №3633-ІХ, не уточнив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП

На підставі вказаного протоколу, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 01.10.2024 року було винесено постанову про адміністративне правопорушення № 6980 якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з такого.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог (ч. 2 ст. 9 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною 3 статті 288 КУпАП передбачено, що оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до п.п. 1, 3, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Нормами КУпАП регламентовано, що відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як визначено ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Згідно зі ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 17 Конституції України передбачено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

В преамбулі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі № 3633-ІХ) визначено, що цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Метою прийняття Закону № 3633-ІХ було удосконалення процедур мобілізації, питань проходження військової служби, а також функціонування військових формувань, у тому числі тих, на яких покладені мобілізаційні функції.

Введення Законом № 3633-ІХ обов`язку щодо оновлення кожним військовозобов`язаним своїх персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності цим законом, мало на меті удосконалення та, в першу чергу, полегшення роботи Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦК), на які покладено функції, зокрема, з обліку військовозобов`язаних, проведення їх медичних оглядів та призову на військову службу. Самостійне оновлення військовозобов`язаним своїх персональних даних забезпечує ефективне функціонування системи військового обліку та значно економить дорогоцінний час працівників ТЦК, який останні змушенні витрачати на розшук військовозобов`язаних, уточнення їх даних, замість того, щоб витрачати зусилля на виконання інших функцій покликаних забезпечити ефективну обороноздатність держави.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, враховуючи вимоги зазначеного абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Частина 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, який набув чинності 18 травня 2024 року.

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління, військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі - Порядок), який набрав чинності 05.01.2023.

Відповідно до п.4 Порядку завданнями військового обліку є, зокрема, своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів; забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях; забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку; забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

При цьому, військовозобов`язаним було забезпечено можливість використання кількох варіантів оновлення своїх персональних даних на вибір, у тому числі і через електронний кабінет, що взагалі не потребує відвідання державних установ.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що протокол про адміністративне правопорушення № 1120 адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 01.10.2024 року та постанова №6980 від 01.10.2024 року відповідають вимогам законодавства, оскільки містять всі елементи, що повинні міститися в протоколі та постанові відповідно до ст. 256, 283 КУпАП.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 будучи військовозобов`язаним, не оновив свої персональні дані військовозобов`язаного до 16 липня 2024 року, як це було визначено вказаними вище нормативними актами жодним з передбачених законом способів.

Крім того, ОСОБА_1 не надав суду жодних належних, допустимих доказів того, що він визнаний непридатним/обмежено придатним до військової служби чи є заброньованим в установленому законом порядку, що давало б йому законні підстави не оновлювати свої персональні дані. Так, дійсно, ОСОБА_1 , має право на відстрочку від призову по мобілізації, однак це не означає, що у нього як військовозобов`язаного громадянина відсутній обов`язок виконання вимог ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»

Більше того, навіть на час розгляду справи, позивачем ОСОБА_1 не надано доказів того, що він оновив свої персональні дані про перебування на військовому обліку.

Що стосується покликання позивача, на примітку ст. 210 КУпАП, то такі на переконання суду є неспроможними з огляду на таке.

Так, приміткою у статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Однак, примітка до статті 210 КУпАП не може бути застосована в даному випадку, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто у один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнив військовозобов`язаний свої персональні дані, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

При цьому суд звертає увагу, що жодна з вищезазначених баз даних не містить інформації про фактичне місце проживання позивача, номери його засобів зв`язку, а також адреси електронної пошти, тощо.

Позивач ОСОБА_1 , будучи впевненим про те, що він має право на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації, просто проігнорував виконання обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, жодним із визначених способів уточнення своїх персональних даних не скористався, порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу.

Будь яких доказів того, що позивач намагався уточнити такі дані, прибувши особисто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи зареєструвався за допомогою електронної черги, тощо, не надав.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2024 № 2102-IX, в Україні з 24.02.2024 введено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Захист Вітчизни є обов`язком кожного громадянина України. І обов`язок громадянина, по захисту батьківщини, не зводиться лише виключно до вступу на військову службу або іншої участі у військових формуваннях. Такий захист може проявлятися і в інших формах, як то фінансова допомога, волонтерська діяльність, допомога за професійним профілем або шляхом надання будь-яких послуг тощо.

І найменше, що може вчинити кожен громадянин України, це неухильне дотримання чинного законодавства, яке приймається з метою регулювання питань мобілізації, проходження військової служби та інших питань покликаних забезпечити ефективне функціонування державних інституцій, які здійснюють захист суверенітету України.

За таких обставин, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтована, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Покликання позивача на те, що надані відповідачем копія протоколу та витягу не містять інформації про номерування сторінок, та слідів прошивання адміністративної справи є безпідставними. Оскільки, остаточне оформлення матеріалів адміністративної справи є внутрішньо-організаційним обов`язком відповідача. Даних про те, що надані відповідачем копії документів, є підробленими, не належними, чи не допустимим позивачем не надано, а судом не здобуто. За таких обставин, доводи в цій частині є неспроможними і не спростовують правомірність винесення відповідачем постанови.

Доводи позивача про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 володів всією інформацією щодо ОСОБА_1 та його права на відстрочку, а відтак сам міг внести всі необхідні зміни в реєстр, є неспроможними, та намаганням позивача перекласти свій обов`язок щодо оновлення даних на відповідача.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо розподілу судових витрат між сторонами.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для стягнення судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 73 - 77, 139, 242-246, 262, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення №6980 від 01.10.2024 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 18 листопада 2024 року.

Суддя Ю. С. Кіцула