Справа № 440/8822/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 р. Справа № 440/8822/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 (суддя Супрун Є.Б.; м. Полтава) по справі № 440/8822/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ в Полтавській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі - ГУПФ в Кіровоградській області, відповідач-2), в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів, яка виявилася у неприйнятті рішення про перехід (перерахунок) ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати ГУПФ в Кіровоградській області, ГУПФ в Полтавській області у порядку, в межах, спосіб і строки, визначені законом, прийняти рішення щодо переведення з 26.02.2024 з пенсії за віком ОСОБА_1 , призначеної відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу".

- зобов`язати ГУПФ в Кіровоградській області, ГУПФ в Полтавській області перерахувати та виплатити з 26.02.2024 пенсію ОСОБА_1 відповідно до Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" з урахуванням довідок №66/21-13, №66/21-14 від 23.02.2024 про складові заробітної плати.

В обґрунтування позову представник зазначає, що відповідачами протиправно не переведено позивача на пенсію відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ згідно з її заявою від 26.02.2024 та не взято до уваги довідки УСБ України в Полтавській області від 23.02.2024 №66/21-13 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 23.02.2024 №66/21-14 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), подані разом із вказаною заявою.

Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 28 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 26.02.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити розгляд по суті заяви ОСОБА_1 від 26.02.2024 про призначення пенсії за віком, за результатами якого прийняти рішення по суті звернення щодо наявності чи відсутності підстав для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

В решті вимог - позов залишив без задоволення.

Стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

ГУПФУ в Кіровоградській області не погодилось з рішенням суду першої інстанції та подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його ухвалення з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач-2, з посиланням на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 22.05.2024 у справі №500/1404/23, вказує, що зміст пп. 1 п. 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" не дає можливості враховувати стаж державної служби, набутий після 01.05.2016, як такий, що відповідає вимогам пунктів 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII, та набуття у зв`язку з цим права на призначення пенсії державного службовця на підставі статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу". Вказує, що визначений довідкою стаж державної служби позивача станом на 22.02.2024 не може бути врахований при призначенні пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу". При цьому у позивача відсутній необхідний стаж на посадах державної служби 20 років станом на 01.05.2016. ГУПФ в Кіровоградській області проведено перерахунок пенсії в частині звільнення та направлено лист до ГУПФ в Полтавській області про необхідність самостійного перегляду пенсійної справи ОСОБА_1 в частині переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу після правового врегулювання порядку призначення пенсії державним службовцям, а саме - після внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016. Звертає увагу суду на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1409 "Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році" затверджено схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням сімей і рівнів посад, юрисдикції та типів державних органів у 2024 році та перелік типових посад державної служби в межах рівнів посад. Складові заробітної плати державних службовців державних органів, які провели класифікацію посад державної служби, та умови оплати праці державних службовців у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, визначені пунктами 12, 13 Прикінцевих положень Закону України від 09.11.2023 №3460-ІХ "Про Державний бюджет України на 2024 рік" (а.с. 102-104).

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі змісту доводів апеляційної скарги встановлено, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволених позовних вимог, тому оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у ГУПФ в Полтавській області, де з 30.04.2014 по 07.04.2022 отримувала пенсію по інвалідності (особа з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання), а з 08.04.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

26.02.2024 ОСОБА_1 через Полтавське ОУПФ звернулася з заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме - на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" (а.с. 64), до якої додала, у т.ч. довідки УСБ України в Полтавській області від 23.02.2024 №66/21-13 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 23.02.2024 №66/21-14 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) (а.с. 76, 68).

Розгляд вказаної заяви за принципом екстериторіальності здійснювався ГУПФ в Кіровоградській області, проте рішення про перерахунок пенсії в частині переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" прийнято не було.

Листом від 15.03.2024 № 1100-0305-9/16651 ГУПФ в Кіровоградській області повідомило ГУПФ в Полтавській області про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 в частині звільнення та про необхідність самостійного перегляду пенсійної справи ОСОБА_1 в частині переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" після правового врегулювання порядку призначення пенсії державним службовцям (а.с. 36).

У відзиві представник ГУПФ в Полтавській області зазначив, що в ході аналізу обставин здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 було виявлено факт проведення перерахунку пенсії "у зв`язку із звільненням" з невірної дати та неправомірна відсутність рішення про перерахунок пенсії в частині переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", з приводу чого надіслано листа до ГУПФ в Кіровоградській області від 15.03.2024 №1600-0305-9/20022 (зворот а.с. 36).

У свою чергу позивач зверталася до ГУПФ в Полтавській області з письмовою заявою від 12.03.2024 з проханням надати відповідь про причини зволікання у переведенні її на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" (а.с. 30), у відповідь на яку перший заступник ГУПФ в Полтавській області Носенко В. листом від 26.03.2024 №6970-5853/Ш-02/8-1600/24 повідомив, що на даний час органами Пенсійного фонду здійснюються заходи прийняття рішення за результатами розгляду заяви від 26.02.2024 (зворот а.с. 22).

У додаток до попереднього листа перший заступник ГУПФ в Полтавській області Носенко В. листом від 22.05.2024 №10781-5853/Ш-02/8-1600/24 повідомив ОСОБА_1 про те, що рішення щодо перерахунку буде винесено після правового врегулювання порядку призначення пенсії державним службовцям (зворот а.с. 20).

Листом від 28.03.2024 №1100-0305-9/19714 начальник ГУПФ в Кіровоградській області ОСОБА_3 повідомила ГУПФ в Полтавській області про приведення у відповідність електронної пенсійної справи ОСОБА_1 в частині звільнення (а.с. 97).

При цьому рішення по суті за заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" так і не було прийнято.

До ГУПФ в Кіровоградській області з приводу винесення рішення про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" ГУПФ в Полтавській області надіслано листи від 10.04.2024 №1600-0305-9/26904 та від 17.04.2024 №1600-0305-9/28658, на які відповідно отримано відповіді від 11.04.2024 №1100-0305-9/23028 та від 03.05.2024 №1100-0305-9/27681 з пропозиціями переглянути пенсійну справу на районному рівні після правового врегулювання порядку призначення пенсії державним службовцям, а саме - після внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 (а.с. 98-100).

14.06.2024 за вих. №56/06-24 вже адвокат Савченко Л.А. звернулася до ГУПФ в Полтавській області з адвокатським запитом, в якому просила надати інформацію чи переведено ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", надати рішення про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно із Законом України "Про державну службу", в разі відсутності рішення про переведення направити рішення про відмову у переведенні з нормативним обґрунтуванням причин відмови, зазначити причини порушення встановлених чинним законодавством строків у прийнятті рішення про переведення / відмові у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно із Законом України "Про державну службу" (а.с. 21-22).

У відповіді від 04.07.2024 №1600-0216-8/49287 на адвокатський запит перший заступник ГУПФ в Полтавській області Носенко В. повідомив зміст попередніх листів ГУПФ в Кіровоградській області та ГУПФ в Полтавській області. Підсумовуючи зазначив, що на даний час зміни до постанови Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 не внесені. Пенсійна справа ОСОБА_1 знаходиться на контролі в Управлінні (а.с. 25).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів в частині неприйняття жодного з рішень або про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії з дня звернення, позивач через представника звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що територіальний орган Пенсійного фонду, отримавши заяву ОСОБА_1 , повинен був прийняти рішення по суті заяви з наданням оцінки доданих до заяви документів і лише після цього повідомити заявника про прийняте рішення. Оскільки такі дії не було вчинено (фактично відповідач відклав вирішення питання по суті на невизначений термін "після правового врегулювання порядку призначення пенсії державним службовцям"), суд першої інстанції дійшов висновку, що ГУПФ в Кіровоградській області допустив протиправну бездіяльність з приводу розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 26.02.2024 про перехід (призначення) пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Згідно з частиною другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-ІV.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Колегія суддів зазначає, що до 01.05.2016 суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу було врегульовано положеннями Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі по тексту Закон № 3723-XII). Він визначав загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті.

Закон № 3723-XII втратив чинність на підставі Закону від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" N 889-VIII (далі по тексту Закон № 889-VIII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону N 889-VIII.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону №3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Необхідний вік визначається за правилом статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Згідно з пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, пенсія державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-XII призначається: державним службовцям, які на день набрання чинності Закону №889-VIII обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України; особам, які на день набуття чинності Закону №889-VIII мають не менше 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби, зокрема, обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас для осіб, які обіймали посади державної служби та мають не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Тож обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих положень Закону №889-VІІІ, а саме - щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VІІІ) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих положень Закону №889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №822/524/18.

Також вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №822/524/18.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач наголошує на тому, що відповідачі не прийняли жодного рішення по суті звернення ОСОБА_1 , у зв`язку з чим протиправною бездіяльністю ГУПФ в Полтавській області та ГУПФ в Кіровоградській області порушено право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (надалі Порядок 22-1), заява про призначення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

За приписами пункту 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4.3 Порядку №22-1, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 26.02.2024 звернулася через Полтавське ОУПФ із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме - на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" (а.с. 64), до якої додала, у т.ч. довідки УСБ України в Полтавській області від 23.02.2024 №66/21-13 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та від 23.02.2024 №66/21-14 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) (а.с. 76, 68).

Розгляд вказаної заяви за принципом екстериторіальності мав здійснювати ГУПФ в Кіровоградській області.

Однак рішення за результатами розгляду заяви про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" ГУПФ в Кіровоградській області прийнято не було.

У листах ГУПФ в Кіровоградській області до ГУПФ в Полтавській області пенсійний орган послався на відсутність правового врегулювання порядку призначення пенсії державним службовцям через необхідність внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016.

Проте, такі дії ГУПФ в Кіровоградській області не є законним способом поведінки державного органу, оскільки такі дії фактично свідчать про ухилення від виконання покладеного законом обов`язку вирішити заяву, подану з дотриманням правил підвідомчості, по суті та прийняти відповідне рішення з дотриманням процедури розгляду.

На підставі наведених вище норм чинного законодавства суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що рішення про призначення чи про відмову у призначенні пенсії має бути оформлене актом індивідуальної дії у вигляді рішення/розпорядження територіального органу Пенсійного фонду, який не пізніше 10 днів після винесення рішення повинен видати або направити особі повідомлення про призначення чи про відмову у такому призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За встановлених судом обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ГУПФ в Кіровоградській області допустив протиправну бездіяльність з приводу розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 26.02.2024 про перехід (призначення) пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Територіальний орган Пенсійного фонду, отримавши заяву ОСОБА_1 , повинен був прийняти рішення по суті заяви з наданням оцінки доданих до заяви документів і лише після цього повідомити заявника про прийняте рішення. Оскільки такі дії не було вчинено (фактично відповідач відклав вирішення питання по суті на невизначений термін "після правового врегулювання порядку призначення пенсії державним службовцям"), у суду наявні підстави для часткового задоволення вимог позивача шляхом зобов`язання ГУПФ в Кіровоградській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.02.2024 про призначення пенсії за віком, за результатами чого прийняти рішення по суті звернення за наявності чи відсутності підстав для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.08.2024 по справі № 440/8822/24 - залишити без змін в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді В.Б. Русанова Т.С. Перцова