Справа № 240/10536/24
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Житомир справа № 240/10536/24

категорія 113050100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 06 грудня 2023 року №9145 щодо зміни причини інвалідності з "загальне захворювання" на "захворювання, пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС";

- зобов`язати Центральну міжвідомчу експертну комісію МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС розглянути справу по суті, прийняти рішення щодо зміни причини інвалідності з "загальне захворювання" на "захворювання, пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС" та визначити ступінь втрати здоров`я, групу і час настання інвалідності та її причинний зв`язок із Чорнобильською катастрофою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення комісії є протиправним, оскільки в нього є захворювання, яке визначене у переліку хвороб, при яких може бути встановлено причинний зв`язок хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, а тому відповідач повинен розглянути звернення повторно.

Ухвалою суду від 06.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, де вказав, що розгляд медичної справи позивача комісія здійснювала на підставі поданих консультативних висновків та виписок із історії хвороби, які видають заклади охорони здоров`я. Враховуючи, що діагноз позивача "Дифузний токсичний зоб" відсутній у Переліку хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з чим експертна комісія прийняла рішення, що захворювання та інвалідність не пов`язані з наслідками аварії на ЧАЕС.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який наразі триває. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду №01-50В від 10.07.2024 та №01-70В від 12.09.2024 головуючий суддя Шуляк Л.А. перебувала у щорічній відпустці в періоди з 29.07.2024 по 12.08.2024 та з 26.09.2024 по 09.10.2024 включно.

Дану справу розглянуто у порядку ст.263 КАС України із складанням судового рішення відповідно до ч.4 ст.243 та ч.5 ст.250 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання, безтерміново, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 17.01.2023 та потерпілим від Чорнобильської катастрофи категорії 3 (посвідчення серії НОМЕР_1 від 23.06.2000).

У листопаді 2023 року позивач звернувся з письмовою заявою та документами до Центральної міжвідомчої експертної комісії на предмет встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно експертного висновку від 06 грудня 2023 року №9145, Центральна міжвідомча експертна комісія на засіданні прийняла рішення, що захворювання та інвалідність позивача не пов`язані з наслідками аварії на ЧАЕС.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначені зокрема, Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 11 вказаного Закону визначено перелік осіб, які відносяться до потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Згідно п.п. 1.1 - 1.4 Положення про систему експертизи щодо встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи 30.05.1997 № 166/129 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства надзвичайних ситуацій України 10.10.2012 № 789/1248) (далі- Положення) даним Положенням визначається система експертизи щодо встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Складовими системи експертизи щодо встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС є експертні комісії.

Основною метою системи експертизи є з`ясування причин та обставин виникнення захворювань та ускладнень їх перебігу та наявності можливого впливу іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС на їх розвиток та прогресування, обґрунтоване підтвердження такого зв`язку у осіб, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Експертизі щодо встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС підлягають особи, які згідно з чинним законодавством мають статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи .

Як передбачено п.п. 5.1., 5.6 - 5.8 Положення розгляд медичних справ в експертних комісіях проводиться за особистим зверненням постраждалого або уповноваженої ним особи та/або направленням закладу охорони здоров`я за наявності статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та документів, наведених у додатках 1 та 2 до цього Положення.

Розгляд медичної документації повинен здійснюватись експертною комісією з урахуванням результатів повного та всебічного (у динаміці) медичного обстеження постраждалого, проведення необхідних досліджень, визначення клініко-функціонального діагнозу.

Експерти консультативної групи експертної комісії проводять експертизу документів медичної справи, визначають основну хворобу, обґрунтовують можливий її зв`язок (чи його відсутність) з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, надають письмові висновки та рекомендації на засідання експертної комісії.

Члени експертної комісії після розгляду медичної справи та шляхом проведення голосування приймають рішення про наявність (відсутність) зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

На підставі прийнятого рішення про наявність (відсутність) зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС експертною комісією надається експертний висновок, який підписується головуючим на засіданні експертної комісії та засвідчується печаткою комісії.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.05.1997 №150 затверджено Перелік хвороб, при яких може бути встановлений причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (далі Перелік хвороб) та Інструкцію по застосуванню Переліку хвороб, при яких може бути встановлено причинний зв`язок з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників у дорослого населення, яке постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, та Переліку хвороб і патологічних станів, ризик виникнення яких підвищується в результаті впливу на організм дитини іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (далі Інструкція).

Відповідно до п.2.1 Інструкції причинний зв`язок між захворюваннями, пов`язаними з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають відповідну ліцензію Міністерства охорони здоров`я України.

Згідно із п.2.2 Інструкції питання про причинний зв`язок хвороб 1 групи Переліку хвороб вирішується Центральною міжвідомчою експертною комісією МОЗ України по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті (далі - Центральна МЕК) за умови підтвердження діагнозу.

Питання про причинний зв`язок хвороб 2 та 3 груп Переліку хвороб вирішуються на підставі консультативного висновку або виписки із історії хвороби, які видають заклади охорони здоров`я (не нижче обласного рівня або спеціалізовані медичні установи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають відповідну ліцензію Міністерства охорони здоров`я України) при підтвердженні діагнозів клінічними, інструментальними та лабораторними (цитологічними, морфологічними, біохімічними) дослідженнями (п.2.3 Інструкції).

Причинний зв`язок за 3 групою Переліку хвороб встановлюється у осіб, які мають статус постраждалих від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС незалежно від часу розвитку хвороб, але не більше, ніж через 40 років після опромінення. Обов`язково враховуються наявність і термін дії радіоактивного йоду при хворобах щитоподібної залози (п.3.3 Інструкції).

Як встановлено відповідачем в ході розгляду медичної справи позивача, основний діагноз: Післяопераційний гіпотиреоз (05.10.2021 тиреодиїктомія з приводу Дифузного токсичного зобу ІІ ст.). Дисметаболічна енцефалопатія. Вперше встановлено у липні 2020 року.

У зв`язку з цим відповідачем було зроблено висновок, що захворювання загальне та не пов`язано з впливом шкідливих факторів на ЧАЕС, так як діагноз "Дифузний токсичний зоб" немає у Переліку хвороб.

Натомість позивач вважає, що його діагноз відноситься до групи 3 Переліку хвороб.

Водночас до групи 3 "Радіаційно-індуковані захворювання щитоподібної залози" Переліку хвороб згідно п.2 відносяться ендокринні хвороби, розлади харчування та обміну речовин, п.2.1. Порушення щитоподібної залози: п.п.2.1.1. Гіпотиреоз, викликаний медикаментами та іншими екзогенними речовинами (радіоактивним йодом) (Е03.2), тому діагноз позивача не відноситься до цієї групи, як і до інших груп вказаного Переліку.

Враховуючи наведене, рішення відповідача, викладене у експертному висновку від 06 грудня 2023 року №9145, прийнято із дотриманням вищенаведених нормативних актів.

Також слід врахувати, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта. Таке право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, визначення причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Суд не може підміняти компетенцію іншого органу та приймати рішення про наявність причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Суд лише перевіряє правомірність дій та рішень відповідача, їх відповідність законам України та підзаконним нормативно-правовим актам.

Отже, суди позбавлені можливості оцінювати обґрунтованість медичних висновків при прийнятті певного рішення, оскільки не є спеціалізованими установами в медичній сфері, суди вправі перевірити законність висновку комісії лише в межах дотримання процедури його прийняття, а оцінка підставності висновку виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального та процесуального права.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що наведена у постановах від 17.03.2020 у справі №240/7133/19, від 08 серпня 2019 року у справі №820/11362/15.

В ході судового розгляду судом не встановлено порушень процедури прийняття оспорюваного рішення з боку відповідача.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів правомірність свого рішення, відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Зважаючи на відсутність документально-підтверджених судових витрат у даній адміністративній справі питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 14, 243-246, 263, 293, 295-296, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

У задоволення адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст складено: 11 листопада 2024 р.

11.11.24