Справа № 400/2955/24
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/2955/24

Перша інстанція: суддя Величко А.В.,

повний текст судового рішення

складено 29.07.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Федусика А.Г.,

суддів Бойка А.В., Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи - ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі МОУ), в якому просила:

- визнати протиправним та скасування рішення комісії МОУ, яке оформлене протоколом засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, №380/168 від 19.12.2023 року, відповідно до якого комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги матері та сину загиблого 24.07.2022 року у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 04.08.2022 року та листом Кадрового центру ЗСУ від 01.11.2022 року №321/КЦ/14110 - в розмірі 1/3 частини 15000000 грн., в сумі 5000000 (п`ять мільйонів) грн. у рівних частках кожному;

- внаслідок відмови гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей на користь ОСОБА_1 , матері загиблого ІНФОРМАЦІЯ_2 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 04.08.2022 року та листом Кадрового центру ЗСУ від 01.11.2022 року №321/КІД/І4110, - зобов`язати МОУ призначити та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частини 15000000 грн., в сумі 5000000 (п`ять мільйонів) грн..

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що протоколом засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.12.2023 року №380/168, матері ( ОСОБА_6 ) та сину ( ОСОБА_3 ) загиблого солдата ОСОБА_4 призначено одноразову грошову допомогу у розмірі 1/3 частини 15000000 грн, у сумі 5000000 грн. Проте, позивачка вважає таке рішення протиправним, оскільки ОСОБА_5 (батьком загиблого солдата) надано відмову від права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей на користь ОСОБА_1 , матері загиблого солдата ОСОБА_4 ..

Позивачка вказує, що частини одноразової грошової допомоги визначені невірно, оскільки на момент прийняття спірного рішення комісії було відомо про ще одну особу, яка має право на отримання одноразової грошової допомоги та вже відмовилася від її отримання на користь позивачки, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянтка просила його скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.07.2022 року в смт.Керамик, Ясинуватського р-ну, Донецької обл., у зв`язку із виконанням службових обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини, загинув стрілець-санітар 1 відділення 1 взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , батьком загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 є ОСОБА_5 , а матір`ю - ОСОБА_1 ..

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 26.04.2023 року у справі №487/2007/23 встановлено факт родинних відносин, а саме того, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, загиблий військовослужбовець ОСОБА_4 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 .

Згідно нотаріально засвідченого листа - відмови, ОСОБА_5 - батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є загиблим військовослужбовцем, та проходив військову службу, надав відмову на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" на користь колишньої дружини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказану відмову було долучено заявницею до пакету документів на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця.

19 грудня 2023 року відбулося засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, передбаченої статтею 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та 20 грудня 2023 року витяг з протоколу №380/168 був затверджений МОУ, згідно якого комісія дійшла висновку про призначення матері ( ОСОБА_1 ) та сину ( ОСОБА_3 ) одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168, загиблого 27.07.2022 року внаслідок смерті, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби солдата ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 04.08.2023 року та листа Кадрового центру Збройних Сил України від 01.11.2022 року №321/КЦ/1411 - в розмірі 1/3 частини 15000000 грн., в сумі 5000000 (п`ять мільйонів) грн. 00 коп., у рівних частках кожному.

Не погодившись з вказаним рішенням комісії МОУ, позивачка звернулась до суду, оскільки, на думку останньої, воно прийнято без урахування наданої нотаріально-засвідченої відмови батьком загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 - ОСОБА_5 від отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей на користь конкретної особи, а саме на користь своєї колишньої дружини (матері загиблого) ОСОБА_1 ..

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно прийнято спірне рішення, яке оформлене протоколом засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №380/168 від 19.12.2023 року.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі здійснює Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту першого статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Підпунктами 1-3 пункту другого статті 16 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Статтею 16-1 Закону №2011-XII встановлено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Згідно пункту третього статті 16-2 Закону №2011-XII розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом першим статті 16-3 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.

Згідно пунктів восьмого та дев`ятого Закону №2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

28 лютого 2022 року КМУ було прийнято Постанову №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова №168, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Абзацами першим-третім пункту 2 Постанови №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Наказом МОУ від 25 січня 2023 року №45 затверджено Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану (далі Порядок №45).

Цей Порядок визначає завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови №168 (далі - ОГД), алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів (п.1.1 Порядку №45).

Відповідно до п.1.2 Порядку №45 ОГД призначається та виплачується у разі загибелі військовослужбовця Збройних Сил України (далі - військовослужбовець) під час дії воєнного стану, а також смерті осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого на військовій службі в Збройних Силах України у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва) (далі - під час захисту Батьківщини).

Приписами п.1.5 Порядку №45 передбачено, що у разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання ОГД, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на ОГД. Відмова засвідчується відповідно до Закону України Про нотаріат або міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Особам, які мають право на ОГД, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Згідно п.1.6. Порядку №45 якщо після призначення та виплати ОГД у повному розмірі за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Відповідно до п.1.7 Порядку №45 ОГД призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників.

Заява (додаток 1) подається до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦКСП) незалежно від місця реєстрації заявника.

Матеріалами справи встановлено, що батько ( ОСОБА_5 ), мати ( ОСОБА_1 ) та син ( ОСОБА_3 ) загиблого ОСОБА_4 відносяться до осіб, зазначених у ст.16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.

Згідно нотаріально засвідченого листа - відмови, ОСОБА_5 - батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який є загиблим військовослужбовцем, надав відмову на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" на користь колишньої дружини - ОСОБА_1 .

Звертаючись з даним позовом до суду позивачка зазначала, що при прийнятті спірного рішення, яке оформлене протоколом засідання, комісія МОУ не врахувала наведений вище лист відмову батька ( ОСОБА_5 ) загиблого військовослужбовця на користь позивачки ( ОСОБА_1 ).

Проте, як вже було зазначено вище, абз.2 ст.16-3 Закону №2011-XII передбачено, що у разі відмови однієї з осіб, зазначених у пункті 4 статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна із таких осіб у строк, встановлений пунктом 9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, у рівних частках.

Крім того, п.1.5 Порядку №45 встановлено, що у разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання ОГД, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на ОГД. Відмова засвідчується відповідно до Закону України Про нотаріат або міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Особам, які мають право на ОГД, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Отже, відмова особи, яка має право на ОГД, від її отримання на користь іншої конкретно визначеної особи, навіть за наявності нотаріально-завіреної відмови, законодавством не передбачена.

При цьому, у разі наявності такої нотаріальної відмови, спірна частка розподіляються між іншими особами, які мають право на ОГД.

Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо правомірності прийнятого рішення комісії МОУ, яке оформлене протоколом засідання комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №380/168 від 19.12.2023 року, яким призначено матері ( ОСОБА_1 ) та сину ( ОСОБА_3 ) загиблого ОСОБА_4 одноразову грошову допомогу відповідно до пункту 2 Постанови №168, на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 04.08.2023 року та листа Кадрового центру Збройних Сил України від 01.11.2022 року №321/КЦ/1411 - в розмірі 1/3 частини 15000000 грн., в сумі 5000000 (п`ять мільйонів) грн. 00 коп, у рівних частках кожному.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Федусик
Судді А.В. Бойко О.А. Шевчук