Справа № 766/366/24
Суддя: Зуб І. Ю.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/366/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024р. Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Зуб І.Ю.,

за участю секретаря Федорова О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Херсоні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, б. 3), поліцейського взводу № 1 роти № 4 Управління Патрульної поліції в Херсонській області сержанта поліції Дмитрук Владислава Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, шляхом направлення поштовим відправленням 29.12.2023 року, в якому просить скасувати постанову серії БАД №073364 від 15.12.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, ч. 4 ст. 126 КУпАП. Поновити строк звернення до суду. Свої позовні вимоги мотивував наступним.

30.10.2023 року ОСОБА_1 рухався, керуючи транспортним засобом в м. Херсоні та був зупинений працівниками Патрульної поліції. 15.12.2023 року було винесено постанову серії БАД №073364 про накладення адміністративного стягнення. Зазначає, що були відсутні підстави для його зупинення. Після того як прибули працівники поліції до його авто, не повідомили конкретні причини прибуття, поліцейський зазначив, що підставою прибуття є перевірка документів. Потім працівник поліції зазначив, що ОСОБА_1 позбавлений права керувати транспортним засобом на один рік та склали постанову. Позивач заперечував факт позбавлення його права керування транспортним засобом. Вказує, що Малиновським районним судом м. Одеса було винесено 29.08.2023 року постанову про притягнення його за ч. 1 ст. 130 КУпАП по справі № 521/15201/23, яку він оскаржив до апеляційного суду і тому вона не набула чинності на момент винесення оскаржуваної постанови. Крім того в постанові немає посилання на фіксацію правопорушення. Оскаржувану постанову отримав за допомогою АТ «Укрпошта» 20.12.2023 року.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 15.01.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

20.02.2024 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Представником Департаменту патрульної поліції подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Відзив мотивований таким. 30.11.2023 року транспортний засіб Nissan Sunny номерний знак НОМЕР_2 було зупинено у м. Херсоні, на вул. Університетській, 165, під час патрулювання працівниками поліції, у якого було тоновано задні габаритні ліхтарі, водієм якого вивчився позивач. Постанова від 15.12.2023 року серія БАД № 073364 винесена з дотриманням вимог законодавства. За заявою ОСОБА_1 неодноразово розгляд справи відкладався та відбувся 15.12.2023 року без участі позивача та його представників. Листом від 18.12.2023 року за № 6379/41/23-2023 повідомлено останнього, що розгляд справи відбувся без його участі. 30.11.2023 року поліцейські в ході перевірки документів встановили, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову Малиновським районним судом м. Одеса 29.08.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у справі № 521/15201/23, яка не була оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, отже набрала законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. На постанову від 29.08.2023 року позивачем подано апеляційну скаргу 18.10.2023 року, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження. Постановою Одеського апеляційного суду від 15.02.2023 року у справі № 521/15201/23 закрито апеляційне провадження, у зв`язку із відмовою апелянта від апеляційної скарги.

Представником позивача подано відповідь на відзив, де вказано про незгоду з доводами, викладеними у відзиві.

В судовому засідання представник позивача та позивач підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, позов просили задовольнити, вказали, що позивачу не було повідомлено працівниками поліції про підстави зупинення транспортного засобу.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала обставини, викладені у відзиві. Вказала, що відеозапис з камер працівників патрульної поліції не надається, оскільки не зберігся за терміном зберігання. Надається відеозапис з мобільного телефону з патрульної машини. В задоволенні позову просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відзив на позовну заяву, суд прийшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії БАД№ 073364 від 15.120.2023 року, на позивача ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 , 30.11.2023 року об 11-55 год в м. Херсоні по вул. Університетській, керував транспортним засобом днз НОМЕР_2 , при цьому 29.08.2023 року Малиновським районним судом м. Одеси, строком на 1 рік був позбавлений права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1 а Правил дорожнього руху України.

Представником відповідача надано відеозапис тривалістю 24 сек., з якого вбачається, як патрульна поліція їде за транспортним засобом. Доказів факту зупинки, повідомлення про причини зупинки, доказів фіксації інкримінованого правопорушення суду не надано.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Також, ч. 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Правилами Дорожнього Руху (ПДР) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Положення ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Пунктами 2.1 а Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до змісту ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України( далі КАС) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Позивач у позові зазначає, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП, так як вимога працівників поліції щодо зупинки була безпідставна.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ч. 2ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, докази надані суду, які стали підставою для винесення постанови не фіксують, що позивач порушив п.2.1.а ПДР, а відтак не підтверджують факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення.

Відповідач не спростував доводи позивача.

За правилами ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки в ході розгляду справи відповідачем не доведено правомірність зупинки транспортного засобу та притягнення до адміністративної відповідальності, не долучено відеозапис фіксації правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно позивача закриттю.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм, необхідно прийти до висновку, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 4 ст. 126 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що працівник поліції, який виніс оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, а також відповідне управління поліції не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 25, 26, 42 КАС України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не його територіальний орган чи посадова особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах і від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі за №742/2298/17 та від 26.12.2019 року у справі за №724/716/16-а.

Так, Верховний Суд виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Таким чином належним відповідачем в межах даної справи є лише Департамент патрульної поліції, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог до другого відповідача (працівника поліції) слід відмовити.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо поноволення строку звернення до суду із позовною заявою, то враховуючи дату отримання позивачем примірника постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, дату напарвлення позовної заяви, суд дійшов висновку, що строк не пропущено.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. ст. 7, 156, 245, 247, 251, 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 283, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Конституцією України, суд,

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серія БАД №073364 від 15.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП застосувавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400,00 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІ. Ю. Зуб