Справа № 160/16688/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого суддіНіколайчук С.В.
за участі секретаря судового засіданняЕмріх Ю.П.
представника позивача представника відповідача Приходька О.М. Ярмолич К.І.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що йому визначена сума податкового зобов`язання у виді податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на загальну суму 49 185, 50 грн за податковий період 2022 рік, з чим останній не погоджується, оскільки вважає що ДПС не вірно визначено суму податку у відсотках від мінімальної заробітної плати 0,5 % замість 0,1%.
Також відповідачем не вірно застосовано рішення Криничанської селищної ради Дніпропетровської області від 20.06.2021 року № 32-9/VIII «Про встановлення місцевих податків та зборів по Криничанський селищний раді», яким встановлено ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які введені в дію з 01.01.2022 року, а саме: 1271 Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства 0,100.
Ухвалою від 03 липня 2024 року суд відкрив в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою від 06 вересня 2024 року суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 24 вересня 2024 року 11-00 год.
Суд переніс розгляд справи на 10.10.2024 року.
12.08.2024 року відповідач надав відзив на позовну заяву , де зазначив, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпоек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єкту нерухомого майна позивач є власником нежитлової будівлі загальною площею 1513, кв м за адресою: АДРЕСА_2 , частка власності 1/1.
Рішенням Криничанської селищної ради № 32-9/VIII від 29.06.2021 на інші нежитлові будівлі (нежитлові будівлі, нежитлові приміщення, нежитлові будинки, господарські будівлі, інші нежитлові будівлі) встановлено 0,5 % від мінімальної заробітної плати станом на 01 січня звітного (податкового) року, тому сформовано податкове повідомлення-рішення за 2022 рік № 0-0419 від 26.04.2024 року на суму 49 185,50 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволенні позовних вимог заперечував.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником нежитлової будівлі, а саме: приміщення корівника загальною площею 1513,4 кв м , який розташований за адресою АДРЕСА_2 .

Приміщення корівнику загальною площею 1513,4 кв. м., було придбано на підставі договору купівлі-продажу від 08.11.2005 року, який посвідчений 08.11.2005 року приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Плохою Г.О.

25 квітня 2024 року на адресу Маломихайлівського старостинськош округу Крішичанської селищної ради надійшли списки боржників по податкових зобов`язаннях від фінансового відділу Крішичанської селищної ради.

Цими списками позивачу визначено суму податкового зобов`язання у виді податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на загальну суму 49 185,50 грн, податковий період 2022 рік.

26.04.2024 року позивач звернувся до Головного управління ДПС у Дніпроптеровській області про надання роз`яснень щодо виникнення податкового зобов`язання на суму 49 185,50 грн.

Листом від 16.05.2024 року № 34581/6/04-36-24-16-11 Головне управління ДПС у Дніпроптеровській області повідомило позивача, що нараховане податкове зобов`язання у виді податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єкті в нежитлової нерухомості на загальну суму 49 185,50 грн за податковий період 2022 рік.

Не погодившись з вищезазначеними податковим повідомленням рішенням, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діють на момент виникнення спірних правовідносин та релевантні їм джерела права.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

З 01.01.2015р. набрав чинності Закон України від 28.12.2014р. №71-VIІI "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції статті 266 Податкового кодексу України, введено новий вид податку для громадян України, яким передбачено сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно із пп.14.1.129-1 п.14.1 ст.14 ПК України до об`єктів нежитлової нерухомості відносяться будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі.

Наказом Держстандарту України від 17.08.2000р. №507 затверджено та введено в дію "Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000" (далі - ДК 018-2000). ДК 018-2000 призначено для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні.

Будівлі сільськогосподарського призначення в ДК 018-2000 мають код 1271.

Цей клас включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін.

Цей клас не включає споруди зоологічних та ботанічних садів (2412)

1271.1 Будівлі для тваринництва

1271.2 Будівлі для птахівництва

1271.3 Будівлі для зберігання зерна

1271.4 Будівлі силосні та сінажні

1271.5 Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства

1271.6 Будівлі тепличного господарства

1271.7 Будівлі рибного господарства

1271.8 Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва

1271.9 Будівлі сільськогосподарського призначення інші.

Належні позивачу об`єкти нежитлової нерухомості, згідно із ДК 018-2000 мають коди 1271.3 «Будівлі для зберігання зерна».

Відповідно до ст.1 Закону України "Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років" № 2238-ІІІ від 18.01.2001р. сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Таким чином, сільськогосподарським товаровиробником може бути фізична особа, що не перебував на обліку в Головному управління ДПС у Дніпроптеровській області, як фізична особа-підприємець та не проводив сільськогосподарську (підприємницьку) діяльність за період 2020-2022 роки.

Відповідно до пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп.266.3.1, пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України).

У свою чергу, за приписами п. "ж" пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. При цьому, законодавець не визначає жодних обмежень щодо використання чи невикористання таких об`єктів.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

На підтвердження віднесення об`єкту до класу № 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства» в матеріалах справи наявний копія технічного паспорту на будівлю корівника, копія оцінки приміщення корівника, копія рішення Маломихайлівської сільської ради № 44 від 07.10.2004 року, копія виписки з протоколу № 2 від 09.07.2004 року, копія витягу з реєстру нерухомого майна.

В матеріалах наявний договір оренди землі № 41 від 10.08.2006 року укладений між Маломихайлівсьою сільською радою та орендарем ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 2 в оренду надано ділянка загальною площею 0,5297 га у тому числі 0,1630 га під виробничими будівлями сільськогосподарського призначення: 0,3667 га територія господарського.

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна Корівник МТФ № 2.

Докази того, що позивач використовував належний йому на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу від 08.11.2005 року, об`єкт нерухомості у будь-якій іншій, відмінній від сільськогосподарської діяльності, в тому числі, що вони здавались в оренду, лізинг, позичку, до суду надано не було.

Враховуючи викладене, суд робить висновок про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.05.2024 № 34581/6/04-36-24-16-11 форми «Ф» за 2022 рік на суму 49 185,50 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок про задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується платіжною інструкцією від 31.01.2024.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 1211,20 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49000, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.05.2024 № 34581/6/04-36-24-16-11 форми «Ф» за 2022 рік на суму 49 185,50 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49000, ) сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 08 листопада 2024 року.

Суддя С.В. Ніколайчук