Справа № 560/2884/24
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 листопада 2024 року

м. Київ

справа №560/2884/24

адміністративне провадження № К/990/43725/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Коваленко Н.В., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.06.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 у справі№580/2884/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 08.09.2023 №74,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди трудової діяльності згідно з трудовою книжкою від 01.02.1978 НОМЕР_1 ,

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 роботу згідно з послужною книжкою моряка з 09.12.1999 по 15.11. 2000 на великотонажному судні ("АІЙОНІАН"- одинадцять місяців; з 15.01.2003 по 20.10. 2003 на судні "LADY STEEL" - 279 днів, з 20.05.2004 по 08.12.2004 на судні "БАЛК ПРАСІФІК" - 203 доби, з 14.04.2005 по 11.12.2005 на судні "ПАНАГІЯ" - сім місяців двадцять сім днів, з 19.01.2006 по 18.04.2006 на судні "БРІДЖТАУН" - 88 днів, з 31.05.2006 по 25.08.2006 на великовантажному судні "СКОТСМЕН СІ" - 88 днів, з 14.10.2006 по 09.12.2006 на судні забезпечення нафтових платформ "СКОТСМЕН СІ" - 61 день, з 19.01.2007 по 10.04.2007 на судні "СКОТСМЕН СІ" - 82 дні, з 25.05.2007 по 17.08.2007 на судні постачання морських платформ "ОУШЕР СКОТСМЕН" - 83 дні, з 12.11 2007 по 04.01.2008 на судні "ЕМЕРАЛЬД СІ" - 53 дні, з 09.07.2008 по 09.01.2009 на судні "СЕНТ ЕНДРЮ" сухогруз - 185 днів, з 18.08.2009 по 15.12.2009 на судні т/х "Лівадія" - три місяці двадцять сім днів, з 30.01.2010 по 04.06.2010 на судні т/х "ASTANA" - 125 днів, з 01.12.2010 по 16.03.2011 на судні "МУЛЬТІ СЕРВІС" - 75 днів, з 08.06.2011 по 26.08.2011 на "МУЛЬТІ СЕРВІС" - 59 днів, з 04.10.2011 по 11.01.2012 на судні "ТЕБАУД СІ" - 97 днів, з 23.02.2011 по 04.2012 на судні "ТЕБАТ СІ" - в 443 дні, з 14.05.2012 по 04.07.2012 на судні "ТЕДАУТ СІ" - 43 дні, з 16.08.2012 по 26.09.2012 на судні "ТЕДАУТ СІ" - 42 дні, з 07.11.2012 по 19.12.2012 на судні ТЕДАУТ СІ "ДСВ" - 43 дні, з 30.01.2013 по 13.03.2013 на судні ТЕДАУТ СІ "ДВС" - 42 дні, з 24.04. 2013 по 08.06 2013 на судні ТЕДАУТ СІ "ДВС"- 44 дні, з 17.07.2013 по 28.08.2013 на судні ТЕДЕУТ СІ "ДВС" - 42 дні, 05.10.2013 року по 20 .11.2013 на судні ТЕДАУТ СІ "ДВС" - 46 днів, з 25.12.2013 по 16.02.2014 на судні ТЕДАУТ СІ "ДВС" - 53 дні, з 02.04.2014 по 14.05.2014 на судні ТЕДАУТ СІ "ДВС" - 43 дні, з 25.06.2014 по 08.08.2014 на судні ТЕДАУТ СІ "ДВС" - 44 дні, з 30.09.2014 по 15.11.2014 на судні ТЕДАУТ СІ "ДВС" - 46 днів, з 04.01.2015 по 09.03.2015 на судні ТЕДАУТ СІ "ДВС" - 65 днів, з 08.04.2015 по 20.05.2015 на судні ТЕДАУТ СІ "ДВС" - 43 дні, з 01.07.2015 по 12.08.2015 на судні ТЕДАУТ СІ "ДВС" 43 дні, з 07.10.2015 по 18.11.2015 на судні ТЕДАУТ СІ "ДВС" - 43 дні; з 05.01.2016 по 03.02.2016 на судні ТЕДАУТ СІ "ДВС" - 29 днів, з 11.05.2016 по 13.07.2016 на судні "ЕМЕРАЛЬД СІ" - 33 дні, з 10.09.2017 по 30.11.2017 на судні "NEW САР" - 81 день, з 16.06.2018 по 17.09.2018 на судні "СРАКАНЕ" - 61 день, з 05.07.2019 по 03.02. 2020 на судні "СРАКАНЕ" - 213 днів, з 23 .08.2020 по 29.06.2021 на судні "АЛЬБІСТОРІ БАЛК" - 311 днів, з 07.2021 по 08.12.2021 на судні "АЛЬБІ ДЕСТІНІ" - 154 дні, з 23.08.2022 по 08.04 2023 на судні "РЕЗОЛЮТ БЕЙ" - 228 днів та

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування і виплату пенсії за віком ОСОБА_1 згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 04.09.2023.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.06.2024, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024, позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області області від 08.09.2023 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 страхового стажу періоди роботи відповідно до трудової книжки серії від 01.02.1978 серії НОМЕР_2 та призначити пенсію зі віком з 03.09.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

14.11.2024 до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій скаржник просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.06.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024, та винести постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Предметом оскарження в цій справі є відмова у призначені пенсії із зарахуванням страхового стажу відповідних періодів роботи.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Дану справу суди розглянули за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За змістом пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, справа в силу пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України віднесена до справ незначної складності, яку суд першої інстанції розглянув за правилами спрощеного позовного провадження.

Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Відповідно до частини 4 статті 12 КАС України, виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Як вбачається із оскаржуваних судових рішень, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень, ухвалених за правилами спрощеного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

В касаційній скарзі скаржник описує фактичні обставини у справі, зазначає нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, а також посилається на частину 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, в касаційній скарзі відповідач посилається на те, що дана справа підлягає касаційному оскарженню на підставі підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначаючи, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Судом не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки скаржником не обґрунтовано у чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Таким чином, касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі вищенаведеного та з урахуванням того, що оскаржувані судові рішення прийнято у справі незначної складності, а передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини для перегляду Верховним Судом цієї справи у касаційному порядку скаржником належним чином не обґрунтовані у касаційній скарзі та не підтверджені відповідними доказами, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Цей висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995, якими рекомендовано державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумаченню закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.

Згідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), враховуючи особливий характер функції Верховного Суду як суду касаційної інстанції, Суд може визнати, що процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (рішення від 19.12.1997 у справі «Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії»).

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.06.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 у справі№580/2884/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Г. Стеценко

Судді Н.В. Коваленко

Л.В. Тацій