Справа № 260/7114/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 листопада 2024 рокум. Ужгород№ 260/7114/24

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М., розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

До Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Дослідженням позовної заяви встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам КАС України, оскільки позивач не зазначив у позовній заяві відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідача.

Для виконання вимог ст.ст. 160, 171 КАС України фізичним особам необхідно надавати, зокрема, документ, як правило, паспорт, який містить відомості про місце проживання особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (їх копії).

Як місце проживання позивача в позові зазначена адреса: АДРЕСА_1 , при цьому документ, який підтверджує таке місце проживання відсутній, що перешкоджає відкриттю провадження у справі.

Також слід зазначити, що в матеріалах справи відсутня копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача.

Відповідно до п.4, 5 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. А відповідно до п.3 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві має бути зазначена ціна позову та обґрунтований розрахунок суми, що стягується.

Однак, такого розрахунку суми позову із урахуванням ключових обставин позивачем наведено не було як і не відображено підтверджуючих такі обставини доказів, що мають важливе значення для справи.

Крім того, до обставин які підлягають встановленню у цій справі і, відповідно, доведенню сторонами, зокрема належать: встановлення періоду затримки виконання судового рішення, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі.

У той же час з позовних матеріалів не вбачається те, що позивач був поновлений на роботі, а відтак період затримки виконання рішення не є остаточно встановлений в розумінні положень статті 236 КЗпП України. Оскільки виплата середнього заробітку згідно наведеної вище норми трудового законодавства є похідною дією від обставин поновлення особи на роботі, а факту поновлення (виконання судового рішення) - не відбулось, тому в цьому випадку першочергово порушується право особи на виконання судового рішення про поновлення на роботі, а не на виплату середнього заробітку, право на який набувається в момент поновлення особи на роботі.

Натомість позовна заява не містить жодних обґрунтувань про те, яким чином порушується право особи на отримання середнього заробітку в порядку ст.236 КЗпП України за відсутності власне самого факту його поновлення на роботі (видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі) та неможливості за таких обставин встановити загальний період затримки виконання рішення.

Таким чином позивачу слід належним чином обґрунтувати заявлені позовні вимоги з посиланням на відповідні докази та навести обґрунтований розрахунок суми позову.

Так, відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В силу вимог ст.4 даного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до адміністративного суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем адміністративного позову майнового характеру складає1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

При цьому, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 №3460-IX прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 установлено в розмірі 3028 грн.

Суд враховує правові висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 14.03.2017 у справі №21-3944а16, відповідно до яких вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Зі змісту даного позову слідує, що він містить вимогу майнового характеру.

Всупереч цьому, позивачем не додано до позовної заяви розрахунку майнової вимоги та документа про сплату судового збору за таку.

Пунктом 11 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві позивачем не зазначено власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві позивач стверджує, що звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Водночас, суд звертає увагу, що стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення не стосується стягнення заробітної плати, адже є спором спрямованим на отримання позивачем компенсації втрат від неотримання заробітної плати чи неможливості працевлаштуватись.

Так, відповідно до ст.236 КЗпП України у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Положення статті 236 КЗпП України встановлюють відповідальність роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника з метою компенсації йому втрат від неотримання заробітної плати чи неможливості працевлаштуватись.

Середній заробіток за час затримки власником або уповноваженим ним органом виконання судового рішення за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні ст.2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки виконання рішення не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

Висновки аналогічного змісту викладені у постанові Верховного Суду від 31.05.2021 у справі №200/10640/20-а.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, позовну заяву слід залишити без руху.

Позивачу слід усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду позовної заяви, оформленої відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з належним обґрунтуванням заявлених позовних вимог з посиланням на відповідні докази та навести обґрунтований розрахунок суми позову, у тому числі, із зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідача та власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; доказів реєстрації у встановленому законом порядку місця проживання (перебування, знаходження) позивача (копію паспорту позивача або іншого належного документа); копію ідентифікаційного коду позивача; документ про сплату судового збору у належному розмірі або документів, які підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог закону.

Для сплати судового збору для звернення до Закарпатського окружного адміністративного суду встановлені наступні реквізити: отримувач коштів - ГУК у Зак. обл/Ужгородська тг/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37975895; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA4007493; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу *; 101; _____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ____(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Закарпатський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 256, 293 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду - залишити без руху.

Запропонувати позивачу у п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст.256 КАС України.

Суддя Я. М. Калинич