Справа № 200/7854/24
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 листопада 2024 року Справа №200/7854/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Волгіна Н.П., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними діяльності, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною діяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відкликання 4 вересня 2023 року позивача з щорічної основної відпустки, яка проходила в період з 1 вересня 2023 року по 15 вересня 2023 року;

- визнати незаконним наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 4 серпня 2023 року № 222 про повернення ОСОБА_1 з щорічної основної відпустки;

- визнати неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, наказ командира військової частин НОМЕР_1 від 5 серпня 2023 року № 223 про направлення ОСОБА_1 у відрядження;

- визнати неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, наказ командира військової частин НОМЕР_1 від 17 вересня 2023 року № 270 про повернення ОСОБА_1 з відрядження, неправомірними та такими що підлягають скасуванню (п. 1 прохальної частини позову);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 4 серпня 2023 року № 222 про повернення ОСОБА_1 з щорічної основної відпустки, яка проходила в період з 1 вересня 2023 року по 15 вересня 2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частин НОМЕР_1 від 5 серпня 2023 року № 223 про направлення ОСОБА_1 у відрядження;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частин НОМЕР_1 від 17 вересня 2023 року № 270 про повернення ОСОБА_1 з відрядження;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести відповіді зміни щодо періодів, коли ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації,

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести зміни до довідки форми № 6 (п. 2 прохальної частини позову);

- визнати протиправною діяльність військової частини НОМЕР_1 щодо видання наказу командира військової частин НОМЕР_1 про направлення ОСОБА_1 у відрядження в м. Кам`янець-Подільській від 7 березня 2023 року № 68 (п. 3 прохальної частини позову);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 7 березня 2023 року № 68;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ від 13 березня 2023 року № 74 про повернення ОСОБА_1 з відрядження;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести відповіді зміни до періодів, коли ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести зміни до довідки форми № 6 вказаної військової частини (п. 4 прохальної частини позову);

- визнати протиправною діяльність військової частини НОМЕР_1 щодо видання наказу командира військової частин НОМЕР_1 від 23 січня 2023 року № 23 про повернення ОСОБА_1 після проходження ВЛК в м. Добропілля;

- визнати протиправною діяльність військової частини НОМЕР_1 щодо видання наказу командира військової частини від 17 березня 2023 року № 300 про направлення ОСОБА_1 на ВЛК до СМТ Олександрівка Донецької області;

- визнати протиправною діяльність військової частини НОМЕР_1 щодо видання наказу про повернення ОСОБА_1 з ВЛК МІСТА Олександрівка Донецької області від 19 березня 2023 року № 302 (п. 5 прохальної частини позову);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 про повернення ОСОБА_1 після проходження ВЛК в м. Добропілля від 23 січня 2023 року № 23;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частини від 17 березня 2023 року № 300 про направлення ОСОБА_1 на ВЛК до СМТ Олександрівка Донецької області;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частини про повернення ОСОБА_1 з ВЛК м. Олександрівка Донецької області від 19 березня 2023 року № 302;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести відповіді зміни до періодів, коли ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації;

- внести зміни до довідки форми № 6 вказаної військової частини (п. 6 прохальної частини позову);

- визнати протиправною діяльність військової частини НОМЕР_1 щодо видання наказу командира військової частини від 5 травня 2024 року № 132 (по стройовій частині) про відрядження ОСОБА_1 до учбового батальйону військової частини НОМЕР_1 для розширення розміщення мобілізаційного ресурсу (п. 7 прохальної частини позову);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 5 травня 2024 року № 132 (по стройовій частині) про відрядження ОСОБА_1 до учбового батальйону військової частини НОМЕР_1 для розширення розміщення мобілізаційного ресурсу (п. 8 прохальної частини позову);

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, під час виконання ОСОБА_1 обов`язків інструктора, а потім - командира взводу-викладача учбової роти учбового батальйону вказаної військової частини;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не внесення відповідних змін до періодів, коли ОСОБА_1 приймав безпосередню участь і в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (п. 9 прохальної частини позову);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, у зв`язку із виконанням ОСОБА_1 обов`язків інструктора, а потім - командира взводу-викладача учбової роти учбового батальйону вказаної військової частини;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести відповідні змін до періодів, коли ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації;

- внести зміни до довідки форми № 6 вказаної військової частини (п. 10 прохальної частини позову);

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не включення періодів: з 16 січня 2023 року по 22 січня 2023 року, з 7 березня 2023 року по 12 березня 2023 року, з 4 серпня 2023 по 16 вересня 2023 року, з 13 жовтня 2023 року по 13 жовтня 2023 року, з 17 жовтня 2023 року по 17 жовтня 2023 року, з 12 листопада 2023 року по 19 листопада 2023 року, з 1 грудня 2023 року по 3 грудня 2023 року, з 11 грудня 2023 року по 12 грудня 2023 року, з 20 грудня 2023 року по 22 грудня 2023 року з 30 грудня 2023 року по 3 січня 2024 року, з 11 січня 2024 року по 12 січня 2024 року, з 20 січня 2024 року, по 22 січня 2024 року, з 31 січня 2024 року по 3 лютого 2024 року, з 11 лютого 2024 року по 12 лютого 2024 року, з 20 лютого 2024 року по 22 лютого 2024 року, з 1 березня 2024 року по 3 березня 2024 року, з 11 березня 2024 року по 12 березня 2024 року, з 20 березня 2024 року по 22 березня 2024 року, з 30 березня 2024 року по 31 березня 2024 року, з 7 квітня 2024 року по 8 квітня 2024 року, з 15 квітня 2024 року по 18 квітня 2024 року, з 29 квітня 2024 року по 30 квітня 2024 року, з 5 травня 2024 року по 14 липня 2024 року, з 31 липня 2024 року по 1 серпня 2024 року, з 14 серпня 2024 року по 19 серпня 2024 року, 4 вересня 2024 року, з 12 вересня 2024 року по 19 вересня 2024 року - до періодів, коли ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (п. 11 прохальної частини позову);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 шляхом видання відповідного наказу, включити періоди з 7 березня 2023 року по 12 березня 2023 року, з 4 серпня 2023 року по 16 вересня 2023 року, з 13 жовтня 2023 року по 13 жовтня 2023 року, з 17 жовтня 2023 року по 17 жовтня 2023 року, з 12 листопада 2023 року по 19 листопада 2023 року, з 1 грудня 2023 року по 3 грудня 2023 року, з 11 грудня 2023 року по 12 грудня 2023 року, з 20 грудня 2023 року по 22 грудня 2023 року, з 30 грудня 2023 року по 3 січня 2024 року, з 11 січня 2024 року по 12 січня 2024 року, з 20 січня 2024 по 22 січня 2024 року, з 31 січня 2024 року по 3 лютого 2024 року, з 11 лютого 2024 року по 12 лютого 2024 року, з 20 лютого 2024 року по 22 лютого 2024 року, з 1 березня 2024 року по 3 березня 2024 року, з 11 березня 2024 року по 12 березня 2024 року, з 20 березня 2024 року по 22 березня 2024 року, з 30 березня 2024 року по 31 березня 2024 року, з 7 квітня 2024 року по 8 квітня 2024 року, з 15 квітня 2024 року по 18 квітня 2024 року, з 29 квітня 2024 року по 30 квітня 2024 року, з 5 травня 2024 року по 12 липня 2024 року, з 14 липня 2024 року по 14 липня 2024 року, з 31 липня 2024 року по 1 серпня 2024 року, з 14 серпня 2024 року по 19 серпня 2024 року, 4 вересня 2024 року, з 12 вересня 2024 року по 19 вересня 2024 року до періодів, коли ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести відповідні зміни до довідки форми № 6 вказаної військової частини (п. 12 прохальної частини позову) (п. 12 прохальної частини позову);

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати позивачу в повному обсязі додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України № 168, від 28 лютого 2022 року, за березень, листопад, грудень 2022 року та січень 2023 року (п. 13 прохальної частини позову);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити позивачу в повному обсязі додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, за березень, листопад, грудень 2022 року та січень 2023 року (п. 14 прохальної частини позову);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести відповідні зміни до довідки форми № 6 військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати нову довідку форми № 6 про безпосередню участь особи в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації - з урахуванням позовних вимог ОСОБА_1 (п. 15 прохальної частини позову);

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не виконання пп. 1.7 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України про стягнення з ОСОБА_1 військового збору за періоди, коли він приймав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (п. 16 прохальної частини позову);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити всі належні ОСОБА_1 виплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року згідно з оновленою довідкою форми № 6 військової частин НОМЕР_1 з урахуванням пп. 1.7 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (п. 17 прохальної частини позову);

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 кошти, які були оподатковані з нього в якості військового збору за період з 2022 року по 19 вересня 2024 року, за періоди, коли він приймав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (п. 18 прохальної частини позову).

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: […] відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; […].

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається, крім іншого, відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Подана ОСОБА_1 позовна заява не містить відомостей щодо номеру/номерів засобів зв`язку (телефонного номеру) відповідача, а також у позові не зазначені причини не повідомлення цих відомостей.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в п о р я д к у, в с т а н о в л е н о м у цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, якщо вважає, що рішенням, д і є ю чи б е з д і я л ь н і с т ю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: […] 3) визнання д і й суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання б е з д і я л ь н о с т і суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною 2 ст. 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в м е ж а х позовних вимог. […].

Згідно з ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання д і й суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання б е з д і я л ь н о с т і суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; […].

З аналізу наведених норм слідує, що КАС України не передбачено заявлення до адміністративного суду позовних вимог щодо оскарження д і я л ь н о с т і суб`єкта владних повноважень оскарженню підлягають лише елементи цієї діяльності - певні д і ї, вчинені суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, частина позовних вимог (п.п. 1, 3, 5, 7 прохальної частини позову) не відповідають приписам КАС України.

Позовні вимоги позивача в частині оскарження бездіяльності відповідача щодо «не включення певних періодів (п.п. 9, 11 прохальної частини позову) та «зобов`язання відповідача включити певні періоди до періодів, коли ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації» (далі - заходи із забезпечення національної безпеки) не конкретизують (не містять назви) (п.п. 2, 4, 6, 10) документа, при прийнятті якого відповідач (на думку позивача) допустив бездіяльність та не вказав у документі/документах певні періоди як періоди участі позивача в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки (напраклад, наказ, розпорядження, додаток до наказу чи розпорядження та т.і.) (при цьому не включення зазначених періодів до переліку періодів участі позивача в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки, наведеному у д о в і д ц і за формою № 6, заявлені позивачем окремо (додатково) від вказаних у цьому абзаці позовних вимог).

Отже, позивач має уточнити позовні вимоги в цій частині позову та зазначити документ/документи (окрім довідки за формою № 6), в якій/в які (на його думку) відповідач протиправно не включив визначені позивачем у позові періоди до переліку періодів участі ОСОБА_1 у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки.

У п.п. 2, 4, 6, 10, 12, 14 прохальної частини позову позивач просить суд «зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести відповіді зміни щодо періодів, коли ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки […]» та/або «зобов`язати військову частину НОМЕР_1 внести зміни до довідки форми № 6» - не зазначаючи при цьому (не уточнюючи) про які саме періоди йдеться («з ….. по ….»), що унеможливлює належний розгляд судом вказаних позовних вимог.

У п. 9 прохальної частини позову позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, «під час виконання обов`язків інструктора та командира взводу-викладача учбової роти учбового батальйону вказаної військової частини» - при цьому не зазначаючи вказані періоди («з … по …»), що унеможливлює належний розгляд судом вказаних вимог.

У п.п. 2, 4, 6, 10, 12 та 15 прохальної частини позову позивач просить суд зобов`язати відповідача внести зміни до довідки за формою № 6 (щодо включення у вказану довідку періодів, які відповідач протиправно (на переконання позивача) не включив в неї, але при цьому у п. 15 прохальної частини позову позивач одночасно просить суд зобов`язати відповідача видати н о в у довідку за формою № 6 про безпосередню участь особи в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації «з урахуванням позовних вимог ОСОБА_1 ».

Пояснень щодо заявлення одночасно позовних вимог про внесення змін до існуючої довідки та про видачу нової довідки зі змістом, фактично аналогічним змісту раніше виданої довідки (з врахуванням внесених в неї змін) у позові не наведено.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначає не лише зміст позовних вимог, а й виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

У п. 16 прохальної частини позову позивач просить суд визнати протиправною б е з д і я л ь н і с т ь військової частини НОМЕР_1 щодо не виконання пп. 1.7 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України про с т я г н е н н я з ОСОБА_1 військового збору за періоди, коли він приймав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки.

При цьому зі змісту мотивувальної частини позову вбачається, що відповідачем утримувався (стягувався) військовий збір з грошового забезпечення позивача.

Отже, обґрунтування позовних вимог не відповідають позовним вимогам позивача щодо в цій частині позову.

У п. 17 прохальної частини позову позивач просить суд зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити всі належні ОСОБА_1 виплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року згідно з оновленою довідкою форми № 6 військової частин НОМЕР_1 не конкретизуючи періоди («з … по …»), за які позивач просить суд зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року.

Згідно з ч. 4 ст. 160 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Серед іншого, у позові позивач посилається на наказ відповідача від 4 травня 2024 року № 1550, разом із цим до позовної заяви додано лише копію першої сторінки вказаного наказу.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивач у позові, крім іншого, посилається на довідки про розмір його грошового забезпечення за період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, за період з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року, за період з 1 січня 2024 року по 31 серпня 2024 року, але додані до позовної заяви копії вказаних довідок є неналежної якості (якість вказаних копій не надає суду можливості дослідити її зміст, так як частина буквених та цифрових позначень на цих копіях розпливчаста настільки, що відсутня можливість дослідити повний зміст даних документів).

Суддя зауважує, що відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; […] обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, додані позивачем до позовної заяви розгорнуті довідки про розмір його грошового забезпечення за період з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, за період з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року, за період з 1 січня 2024 року по 31 серпня 2024 року фактично н е є належними доказами по справі, що підтверджують заявлені позовні вимоги, оскільки не дозволяють суду дослідити зміст зазначених документів та надати їм оцінку.

Згідно із ч. 2 ст. 46 КАС України позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, […].

Як слідує із приписів ст. 43 КАС України, обов`язковою ознакою відповідності позивача вимогам, які висуваються до зазначеної процесуальної особи КАС України, є встановлення його адміністративної процесуальної правосуб`єктності.

Отже, суд, крім іншого, має встановити особу позивача та його громадянський статус.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року № 5492-VI, документами, що посвідчують особу, є: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України.

Позивачем не додано до позову жодного з документів, що посвідчує його особу.

Також у позовній заяві на виконання вимог ч. 5 ст. 160 КАС України позивач зазначив свій РНОКПП та зареєстроване місце проживання, але докази на підтвердження РНОКПП, вказаного у вступній частині позову, та на підтвердження зареєстрованого місця проживання до позову не додав.

Додана до позовної заяви копія посвідчення № НОМЕР_2 відформатована та надана суду у значно зменшеному (від оригінального розміру) розмірі, що не дозволяє встановити повний зміст посвідчення (навіть при максимальному збільшенні на екрані комп`ютера зображення літер та цифр на посвідченні є дуже маленьким) та надати йому оцінку.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Вирішуючи питання щодо дотримання/не дотримання позивачем при зверненні до суду із даним позовом строку, установленого законом, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 4 даної статті встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 5 наведеної статті для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Крім іншого, позивачем оскаржуються акти індивідуальної дії накази відповідача: від 4 серпня 2023 року № 222, від 5 серпня 2023 року № 223, від 17 вересня 2023 року № 270, від 7 березня 2023 року № 68, від 13 березня 2023 року № 74, від 23 січня 2023 року № 23, від 17 березня 2023 року № 300, від 19 березня 2023 року № 302, від 5 травня 2024 року № 132, а також «діяльність» відповідача з приводу прийняття вказаних наказів та бездіяльність відповідача щодо включення певних періодів з 16 січня 2023 року по 19 вересня 2024 року до періодів, коли позивач приймав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки.

Позовну заяву подано до суду 10 листопада 2024 року.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 122 КАС України, позовні вимоги про оскарження зазначених вище наказів відповідача, «діяльності» з приводу прийняття цих наказів та бездіяльності з приводу включення певних періодів з 16 січня 2023 року по 19 вересня 2024 року до періодів, коли позивач приймав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки - заявлені до суду із пропуском місячного строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Щодо позовних вимог стосовно виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року, у зв`язку із виконанням ОСОБА_1 обов`язків інструктора, а потім - командира взводу-викладача учбової роти учбового батальйону вказаної військової частини за певні періоди (п. 10 прохальної частини позову), суддя зазначає, що як вже зазначалось вище, вказані періоди не уточнені в прохальній частині позову (не зазначені дати початку цих періодів та закінчення), у зв`язку із чим суддя позбавлена можливості встановити обставини дотримання/недотримання позивачем строку звернення до суду із даним позовом в цій частині позовних вимог.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати позивачу в повному обсязі додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України № 168, за березень, листопад, грудень 2022 року та січень 2023 року та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити позивачу в повному обсязі зазначену винагороду (п. 13-14 прохальної частини позову), суддя виходить з наступного.

КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (в т.ч. грошового забезпечення) у разі порушення працедавцем законодавства про оплату праці.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Відповідно до абз. 1 ст. 3 Кодексу законів України про працю (далі - КЗпП України) законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Частиною 2 ст. 233 КЗпП України в редакції, чинній до 19 липня 2022 року, було встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Офіційне тлумачення положень вказаної норми надав Конституційний Суд України в рішеннях від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 та № 9-рп/2013, де вказав, що в аспекті конституційного звернення, положення ч. 2 ст. 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями ст. ст. 1, 12 Закону України «Про оплату праці» необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат. […] Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у ч. 2 ст. 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

За висновком Верховного Суду, поняття «грошове забезпечення», «заробітна плата», які використано у чинному законодавстві, що регулює трудові правовідносини, є рівнозначними, а тому спір охоплюється застосованим у ч. 2 ст. 233 КЗпП України визначенням «законодавство про оплату праці».

Подібну правову позицію Верховний Суд висловлював, зокрема, у постановах від 22 травня 2020 року у справі № 808/3200/17, від 4 лютого 2021 року у справі № 160/5393/19, від 10 лютого 2022 року у справі № 420/13606/21, від 8 червня 2023 року у справі № 240/15540/20, від 3 серпня 2023 року у справі № 280/6779/22 та інших.

Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі Порядок № 260) додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, є складовою грошового забезпечення та належить до одноразових додаткових видів цього забезпечення.

У постановах від 27 квітня 2023 року у справі № 420/14777/22, від 19 січня 2023 року у справі № 460/17052/21, від 8 лютого 2024 року у справі № 640/22254/21, від 30 травня 2024 року у справі № 280/6009/23 Верховний Суд зазначив, що заявлення до суду позовних вимог стосовно стягнення заробітної плати/грошового забезпечення, на яку працівник мав право станом на 19 липня 2022 року, не обмежується будь-яким строком звернення.

Таким чином, право позивача на звернення до адміністративного суду з приводу нарахування та виплати йому грошового забезпечення (в т.ч. додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168) за періоди до 19 липня 2022 року не було обмежено будь-яким строком.

Законом України від 1 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності 19 липня 2022 року, внесені зміни, зокрема до КЗпП України.

Так, частини 1 і 2 ст. 233 КЗпП України викладені в новій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, після 19 липня 2022 року строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 460/17052/21, від 6 квітня 2023року у справі № 260/3564/22, від25квітня 2023 року у справі № 380/15245/22, від 3 серпня 2023 року у справі № 280/6779/22 та інших справах за подібних правовідносин.

Грошове забезпечення є періодичним платежем та відповідно до п. 8 Порядку № 260 виплачується в поточному місяці за минулий.

Отже, про виплату грошового забезпечення в неналежному розмірі за листопад, грудень 2022 року та січень 2023 року позивачу мало бути відомо не пізніше останнього календарного дня наступного місяця після проведення виплати за попередній місяць.

Як вже зазначалось в ухвалі, позовну заяву подано позивачем до суду 11 листопада 2024 року.

Тобто, позовна заява в частині позовних вимог щодо грошового забезпечення позивача за періоди з 19 липня 2022 року по 30 червня 2024 року подана до Донецького окружного адміністративного суду із пропуском тримісячного строку для такого звернення (п.п. 13, 14, 17 прохальної частини позову).

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

До позовної заяви не додано клопотання про поновлення строку звернення до суду із даним позовом та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, […] позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху […]. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене вище, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу десятиденного строку для усунення встановлених судом недоліків.

Керуючись ст.ст. 18, 43, 46, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 172, 242, 256 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною діяльності та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів після отримання даної ухвали шляхом надання суду:

1) уточненої позовної заяви із зазначенням у ній:

- номеру засобів зв`язку відповідача (вступна частина позову),

- уточнених позовних вимог в частині оскарження «діяльності» відповідача (п.п. 1, 3, 5, 7 прохальної частини позову);

- уточнених позовних вимог в частині визначення документа/документів, в якому/яких (на переконання позивача) відповідач мав вказати періоди участі позивача у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (п.п. 2, 4, 6, 9, 10, 11 прохальної частини позову);

- уточнених позовних вимог в частині визначення періодів участі позивача у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації («з … по …») (п.п. 2, 4, 6, 10, 17 прохальної частини позову);

- уточнених позовних вимог в частині визначення періодів виконання позивачем обов`язків інструктора та обов`язків командира взводу-викладача учбової роти учбового батальйону вказаної військової частини («з … по …») (п.п. 9, 10 прохальної частини позову);

- наведенням пояснень щодо одночасного заявлення позовних вимог про внесення змін до виданої відповідачем довідки за формою № 6 та про видачу нової довідки за вказаною формою зі змістом, аналогічним змісту раніше виданої довідки з врахуванням внесених в неї змін (п.п. 2, 4, 6, 10, 12, 15 прохальної частини позову);

- наведенням пояснень/обґрунтувань щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не виконання пп. 1.7 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України про с т я г н е н н я з позивача військового збору за періоди, коли він приймав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки (п. 16 прохальної частини позову);

- уточнених позовних вимог в частині визначення періодів, за які позивач просить суд зобов`язати відповідача виплатити грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року («з … по …») (п.п. 10, 17 прохальної частини позову;

2) копію засвідчуючого особу позивача документа;

3) копію довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків та копію документа (або іншого документа, що підтверджує зазначений у позові номер РНОКПП позивача);

4) доказ на підтвердження реєстрації позивача за адресою, вказаною у позові (у випадку, якщо до суду буде направлена копія сторінок паспорту позивача і ці сторінки не будуть містити відомості про реєстрацію місця проживання позивача);

5) копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1550 від 4 травня 2024 року про відрядження позивача до учбового батальйонна військової частини НОМЕР_1 (всіх сторінок);

6) копії довідок про розмір грошового забезпечення позивача за періоди з січня 2022 року по вересень 2024 року у належній якості (якості, яка дозволить суду дослідити зміст зазначених документів та надати їм оцінку);

7) копію посвідчення серії № НОМЕР_2 у форматі (розмірі), якій дозволить суду дослідити зміст зазначеного документа;

8) заяву про поновлення строку звернення до суду із даним позовом в частині позовних вимог:

про оскарження наказів відповідача: від 4 серпня 2023 року № 222, від 5 серпня 2023 року № 223, від 17 вересня 2023 року № 270, від 7 березня 2023 року № 68, від 13 березня 2023 року № 74, від 23 січня 2023 року № 23, від 17 березня 2023 року № 300, від 19 березня 2023 року № 302, від 5 травня 2024 року № 132;

про оскарження «діяльності» відповідача з приводу прийняття вказаних вище наказів;

про оскарження бездіяльності відповідача щодо включення певних періодів з 16 січня 2023 року по 19 вересня 2024 року до періодів, коли позивач приймав безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки;

щодо виплати у неналежному розмірі грошового забезпечення за періоди з 19 липня 2022 року по 19 вересня 2024 року (в тому числі в частині позовних вимог про утримання відповідачем з грошового забезпечення позивача військового збору);

- із наведенням причин пропуску процесуального строку для звернення до суду із вказаними позовними вимогами та наданням доказів на підтвердження цих причин.

Роз`яснити позивачеві, що при невиконанні вимог даної ухвали позовна заява буде повернута йому і що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Н.П. Волгіна