Справа № 160/24286/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням її доповнень від 16.09.2024 року, просить:
2. зобов`язати Головне управління ПФУ в Одеській області:
- зарахувати йому до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 30.03.2004 р. по 24.03.2005 р. у Публічному акціонерному товаристві "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на підставі рішення загальних зборів акціонерів, протокол № 1 від 25.03.2011 року, перейменований з 05.05.2016 р. в Приватне акціонерне товариство "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на підставі рішення загальних зборів акціонерів, протокол № 1 від 27.04.2016 р. за професією "механік" та до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 17.02.2009 р. по 16.08.2012 р. у ТОВ "КРИВБАСРЕМОНТ";
- призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до його заяви від 21.08.2024 р. і виплатити недоотриману пенсію, починаючи з 08.06.2024 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.09.2024 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.ст.160, 161 КАС України та запропоновано позивачу у десятиденний строк з дня отримання ухвали суду, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання уточненої позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи, в якій уточнити суб`єктний склад відповідачів, до яких заявлені позовні вимоги, з чітким викладенням змісту позовних вимог щодо них.
Ухвалою суду від 19.09.2024 року прийнято уточнену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, після усунення 16.09.2024 року позивачем недоліків своєї позовної заяви. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену в позовній заяви, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що 21.08.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
До пільгового стажу позивача не зараховано період:
- з 30.03.2004 р. по 24.03.2005 р., згідно із довідкою від 07.08.2024 р. №480 ПАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", враховуючи перерву в наказах про результати проведення атестації робочих місць від 30.03.199 р. № 319 та від 25.03.2005 р. №553;
- з 17.02.2009 р. по 16.08.2012 р., згідно із довідкою від 09.05.2023 р. №69 ТОВ "КРИВБАСРЕМНТ", оскільки в наданих додатках до наказів про результати атестації робочих місць, якими затверджено Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників зайнятість в яких дає право на призначення на пенсію за віком на пільгових умовах, чинні на період робити особи, відсутня посада механіка.
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, прийнятий 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до частин 1, 2 статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.
Відповідно до пунктів 1-2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637.
Так, відповідно до відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.09.1995 року в спірні періоди позивач працював:
- запис № 10 - 15.05.2003 року переведено механіком дільниці №2 з ремонту обладнання фабрики огрудкування цеху з ремонту технологічного обладнання. Наказ № 55к-811 від 15.05.2003 року;
- запис № 11 - 01.05.2004 року переведено механіком дільниці №2 з ремонту обладнання ВШТ ЦПТ-2, Глеюватський кар`єр, збагачувальної, дробильної фабрики та фабрики огрудкування цеху з ремонту технологічного обладнання. Наказ № 78к-3165 від 28.05.2004 року;
- запис № 12 - за підсумками чергової атестації робочих місць за умовами праці по даній професії проведено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1. Наказ №553 від 25.03.2005 року;
- запис № 14 - 17.02.2009 року прийнято по переведенню у ВАТ «Центральний ГЗК» до ремонтного управління №2 механіком дільниці №2 з ремонту обладнання ВШТ ЦПТ-2 Глеюватського кар`єру, дробильної, збагачувальної фабрики та фабрики огрудкування, з правом пільгового пенсійного забезпечення №1. Наказ №36 від 10.03.2009 року;
- запис №15 - за підсумками чергової атестації робочих місць за умовами праці по даній професії проведено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2. Наказ № 111 від 01.01.2011 року;
- запис № 16 - 24.05.2011 року переведено в ремонтному управлінні №2 заступником начальника дільниці, дільниці №2 з ремонту обладнання ВШТ ЦПТ-2 Глеюватського кар`єру, дробильної, збагачувальної фабрики та фабрики огрудкування. Наказ №232 від 24.05.2011 року;
- запис № 17 - 16.08.2012 року звільнено за власним бажанням ст.38 КЗпП України. Наказ № 250-к від 16.08.2012 року.
Отже, трудова книжка позивача в частині спірних періодів містить відомості про його роботу на пільгових умовах по Списку №1.
На підтвердження характеру виконуваної роботи та зайнятості повний робочий день, позивач надав довідки, з яких вбачається наступне.
Відповідно до довідки № 69 про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.05.2023 р., яка видана ТОВ «КРИВБАСРЕМОНТ», ОСОБА_1 працював повний робочий день в ТОВ «КРИВБАСРЕМОНТ»:
- у виробництві: підготовка руд, збагачення, окускування, що передбачено Списком № 1, розділ ІІ, поз.2б «Механіка», затверджених постановою КМУ №36 від 16.01.2003 р., з 17.02.2009 року по 31.03.2011 року механік дільниці №2 з ремонту обладнання ВШТ ЦПТ-2 Глеюватського кар`єру, дробильної, збагачувальної фабрики та фабрики огрудкування ремонтного управління №2 ТОВ «КРИВБАСРЕМОНТ»;
- у виробництві: підготовка руд, збагачення, окускування, що передбачено Списком № 2, розділ ІІ, поз.2б «Механіка», затверджених постановою КМУ №36 від 16.01.2003 р., з 01.04.2011 року по 23.05.2011 року механік дільниці №2 з ремонту обладнання ВШТ ЦПТ-2 Глеюватського кар`єру, дробильної, збагачувальної фабрики та фабрики огрудкування ремонтного управління №2 ТОВ «КРИВБАСРЕМОНТ», з 24.05.2011 року по 16.08.2012 року заступником начальника дільниці з ремонту обладнання ВШТ ЦПТ-2 Глеюватського кар`єру, дробильної, збагачувальної фабрики та фабрики огрудкування ремонтного управління №2 ТОВ «КРИВБАСРЕМОНТ».
Відповідно до довідки № 480 про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 07.08.2024 р., яка видана ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», ОСОБА_1 працював повний робочий день на Криворізькому державному Центральному гірничому-збагачувальному комбінаті, зокрема у виробництві: підготовка руд, збагачення, окускування (агломерація, брикетування, огрудкування), випалювання руд і нерудних копалин, що передбачено Списком № 1, розділ ІІ, п.2б, затверджених постановою КМУ №36 від 16.01.2003 р., з 15.05.2003 року по 30.04.2004 року механіком дільниці №2 з ремонту обладнання фабрики огрудкування цеху з ремонту технологічного обладнання; з 01.05.2004 року по 16.02.2009 року механіком дільниці №2 з ремонту обладнання ВШТ ЦПТ-2 Глеюватського кар`єру, збагачувальної, дробильної фабрики та фабрики огрудкування цеху з ремонту технологічного обладнання.
З цього приводу, суд вказує на таке.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно із Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою КМУ від 01.08.1992 року №422 (далі - Порядок №442), та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно із пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Крім того, з аналізу зазначених правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців).
Також суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.
У постанові Велика Палата Верховного Суду наголошує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.
Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.
Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.
Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Тобто, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Враховуючи наведене, суд вважає безпідставним не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду роботи з 30.03.2004 р. по 24.03.2005 р. на ПрАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат".
Щодо не врахування відповідачем до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи позивача з 17.02.2009 р. по 16.08.2012 р. у ТОВ «КРИВБАСРЕМОНТ», суд зазначає наступне.
Оскільки спірний період роботи вже був зарахований до пільгового стажу позивача, суд не має підстав для їх повторного зарахування, а тому відмовляє в цій частині заявлених позовних вимог.
Щодо заявлених позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до його заяви від 21.08.2024 р., починаючи з 08.06.2024 року, суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.03.2019 р. у справі № 817/498/17 наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Тому суд вважає за необхідне, лише зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21.08.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 30.03.2004 р. по 24.03.2005 р., та з урахуванням висновків суду.
В частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідача виплатити йому недоотриману пенсію, суд зазначає, що ці вимогі є передчасними. Оскільки, висновки про виплату позивачу недоотриманої пенсії мають бути зроблені відповідачем після зарахування спірних періодів.
Враховуючи викладене, у задоволенні решти позовної заяви позивачу слід відмовити.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) №303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково, слід повернути позивачу частину судових витрат по справі в розмірі 484,48 грн. (968,96 грн. : 2) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,
Позовну заяву - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.08.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 30.03.2004 р. по 24.03.2005 р., та з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовної заяви - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма