Справа № 360/940/24
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року справа №360/940/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 р. у справі № 360/940/24 (головуючий І інстанції С.В. Борзаниця) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, які полягають у відмові зарахувати до стажу ОСОБА_1 , відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1983, періоди роботи, а саме: з 01.10.1985 по 28.05.1990, з 15.04.1998 по 16.10.1998 та з 15.04.1999 по 15.10.1999;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1983, а саме: з 01.10.1985 по 28.05.1990, з 15.04.1998 по 16.10.1998 та з 15.04.1999 по 15.10.1999 рік.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.07.2024 про зарахування до стажу періодів роботи та перерахунок пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.07.2024 про перерахунок пенсії із зарахуванням до стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.10.1985 по 27.05.1990 та з 15.04.1998 по 16.10.1998. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів зазначає, що у зв`язку із зверненням 08.07.2024 ОСОБА_1 відповідач у цій справі перевірив електронну пенсійну справу № 11 та листом від 26.07.2024 №1200-0304-9/19228 просив Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за заявою від 13.03.2024 зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1983 періоди роботи з 21.04.1997 по 16.10.1997 та з 15.04.1998 по 16.10.1998.

Заяву позивача від 08.07.2024 розглянуто Головним управлінням за нормами Закону України Про звернення громадян та листом від 05.08.2024 №5425-4812/Л-02/8-1200/24 надано відповідь.

Лист відповідача від 05.08.2024 № 5425-4812/Л-02/8-1200/24 має суто роз`яснювальний характер та не тягне для позивача правових наслідків, оскільки не є актом індивідуальної дії рішенням суб`єкта владних повноважень.

Листом від 22.08.2024 № 2200-0304-9/8060 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило про свою незгоду з висновками відповідача щодо позивача, викладеними у листі від 26.07.2024 вихід. № 1200-0304-9/19228.

Наголошує, що відповідач у цій справі - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, як уповноважений орган Пенсійного фонду України, заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 23.02.2024 та від 13.03.2024 не розглядав, рішення за результатом розгляду заяв від 23.02.2024 та від 13.03.2024 про призначення або про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу не приймав.

У цьому випадку наявні три рішення суб`єкта владних повноважень, а саме:

- рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 01.03.2024 № 11 про відмову у призначенні пенсії;

- рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.03.2024 № 11 про відмову у призначенні пенсії;

- рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.04.2024 № 11 про призначення пенсії з 18.02.2024.

Заяви позивача довільної форми від 04.03.2024 та від 08.07.2024 подавались відповідно до Закону України Про звернення громадян, листи відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 03.04.2024 № 1924-1305/Л-02/8-1200/24 та від 05.08.2024 № 5425-4812/Л-02/8-1200/24 не є актами (рішеннями) суб`єкта владних повноважень, виданими (прийнятими) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058 з 18.02.2024.

За результатами повторно розглянуло заяви позивача від 13.03.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняло рішення № 11 від 24.04.2024 про призначення пенсії позивачу.

08.07.2024 позивач звернулася з заявою про зарахування до стажу періодів роботи з 01.10.1985 по 28.05.1990, з 15.04.1998 по 16.10.1998, з 15.04.1999 по 15.10.1999 та провести відповідний перерахунок пенсії, відповідно до Закону № 1058.

Листом від 26.07.2024 № 1200-0304-9/19228 відповідач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1983: з 21.04.1997 по 16.10.1997 та з 15.04.1998 по 16.10.1998.

Листом від 05.08.2024 № 5425-4812/Л-02/8-1200/24 повідомлено позивачу, що до страхового стажу за даними трудової книжки від 01.08.1983 серії НОМЕР_2 не зараховано періоди роботи:

- з 01.10.1985 по 01.01.1997 - в дитячому садку № 4 у зв`язку з тим, що запис про звільнення з роботи засвідчено печаткою, яка не придатна для читання (до страхового стажу зараховані періоди догляду за дітьми до 3-х років за свідоцтвами про народження дітей з 28.05.1990 по 27.05.1993 та з 22.06.1993 по 21.06.1996);

- з 02.04.1997 по 20.04.1997 - період отримання допомоги по безробіттю, оскільки в записі про припинення допомоги по безробіттю не зазначено номер та дату наказу;

- з 21.04.1997 по 16.10.1997 та з 15.04.1998 по 16.10.1998 у зв`язку з відсутністю назви установи, в якій працювала особа.

Також зазначено, що за запитом Головного управління Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області переглядається тривалість страхового стажу в частині можливого зарахування періодів роботи з 21.04.1997 по 16.10.1997 та з 15.04.1998 по 16.10.1998.

Страховий стаж за період роботи з 01.04.1999 по 24.10.1999 враховано за даними Реєстру застрахованих осіб.

Листом від 22.08.2024 № 2200-0304-9/80609 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що відповідно до пункту 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58, при внесенні в трудову книжку відомостей про роботу у графі 3 розділу Відомості про роботу як заголовок пишеться повне найменування підприємства, оскільки в записах трудової книжки позивача за періоди роботи з 21.04.1997 по 16.10.1997 та з 15.04.1998 по 16.10.1998 назва підприємства не зазначена, тому з позицією щодо врахування до страхового стажу заявниці вищевказаних періодів управління не погоджується.

З повторного розрахунку стажу за заявою від 13.03.2024 у пенсійній справі позивача № 11 встановлено, що стаж позивача складає 32 роки 08 місяців.

До стажу не враховані періоди з 01.10.1985 по 27.05.1990 та з 15.04.1998 по 16.10.1998.

Період з 15.04.1999 по 15.10.1999 враховано до стажу позивача.

Отже, враховуючи заявлені вимоги, спірними періодами страхового стажу позивача є: періоди роботи з 01.10.1985 по 27.05.1990 та з 15.04.1998 по 16.10.1998.

Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 , дата заповнення 01.08.1983, містить такі записи щодо спірних періодів:

01.10.1985 прийнято вихователем в дитячий садок № 4 за переводом (запис №4, наказ № ДОНО № 58 від 17.10.1985);

01.01.1997 звільнена з займаної посади у зв`язку зі змінами в організації роботи за ст. 40 п. 1 КЗпП України (запис №5, рішення виконкому № 262 від 30.10.1996, наказ № 1 від 01.01.1997);

15.04.1998 прийнята за строковим трудовим договором на період з 15 квітня 1998 року по 15 жовтня 1998 року на посаду вихователя (запис № 12, наказ № 7 від 15.04.1998);

16.10.1998 звільнена у зв`язку з закінченням дії трудового договору (запис №13, наказ № 16 від 16.10.1998).

Зазначені записи завірені підписами відповідальних осіб та печатками підприємств.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі №415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі №682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі №359/2076/17, від 18 листопада 2022 року у справі № 560/3734/22.

Щодо доводів апелянта, що заяви позивача від 04.03.2024 та від 08.07.2024 подавались відповідно до Закону України Про звернення громадян, листи відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 03.04.2024 № 1924-1305/Л-02/8-1200/24 та від 05.08.2024 № 5425-4812/Л-02/8-1200/24 не є актами (рішеннями) суб`єкта владних повноважень, виданими (прийнятими) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, суд зазначає наступне.

Частина п`ята статті 45 Закону №1058-IV передбачає, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійною фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення, перерахунку, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Відповідно до пункту 1.1 Порядку заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з пунктом 1.8 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій, якщо інше не передбачено цим Порядком), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший визначає розділ ІІ Порядку.

Отже, з аналізу наведених положень Порядку, передбачено два варіанти рішень, які можуть бути прийняті органами Пенсійного фонду за результатами розгляду заяви про призначення (переведення, перерахунку) пенсії: про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Тобто, у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (перерахунок, переведення) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву та прийняти відповідне рішення.

Колегія суддів наголошує, що визначена Порядком № 22-1 процедура є способом дій пенсійного органу у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «пенсійного» питання. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Водночас, результат розгляду порушеного позивачем у заяві від 08.07.2024 року питання щодо зарахування спірних періодів роботи та здійснення відповідного перерахунку пенсії, відповідач оформив листом від 05.08.2024 № 5425-4812/Л-02/8-1200/24, а отже у спірному випадку відповідачем не було прийнято жодного із зазначених рішень стосовно заяви позивача про перерахунок пенсії.

Крім того, лист від 05.08.2024 № 5425-4812/Л-02/8-1200/24 не містить в собі інформації щодо порушення порядку звернення (не за формою).

Як встановлено судом, заява позивача від 08.07.2024 року розглянута у відповідності до вимог Закону України Про звернення громадян, однак суд вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки заява позивача містить вимогу про перерахунок пенсії.

Крім того, суд зазначає, що заява позивачки фактично розглянута не була, а отже рішення про перерахунок або відмову про перерахунок пенсії відповідачем прийнято не було.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Водночас оскільки заява позивача у належний спосіб (з прийняттям відповідного рішення у формі розпорядження) розглянута не була, колегія суддів вважає відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 27 листопада 2019 року в справі №748/696/17, у постанові від 30.05.2018 в справі №537/3480/17.

За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.07.2024 про перерахунок пенсії із прийняттям за наслідками такого розгляду рішення в порядку та за формою, визначеною Законом № 1058-IV та Порядком № 22-1 із зарахуванням до стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 01.10.1985 по 27.05.1990 та з 15.04.1998 по 16.10.1998.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 р. у справі №360/940/24 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2024 р. у справі №360/940/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко