Справа № 260/5861/24
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2024 року м. Ужгород№ 260/5861/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.,

при секретарі Ковач Н.М.

за участю:

позивача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , представник - ОСОБА_2

відповідача 1 : Відділ державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті Державна служба України з безпеки на транспорті , представник не з`явився

відповідача 2: Державної служби України з безпеки на транспорті , представник не з`явився

розглянувши у підготовчому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Юрія Гагаріна, буд. 38,м. Ужгород, Закарпатська обл., Ужгородський р-н,88006) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті , яким просить:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду;

2. Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду в Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу ПШ 043896 від 08.08.2024 року;

3. Стягнути на користь Позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2119 грн. 60 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.06.2024 року посадовими особами відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області було проведено перевірку транспортного засобу марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 , та за результатами якої 28.06.2024 року складено Акт АР №052657 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

В Акті від 28.06.2024 року зазначено, що під час перевірки виявлено порушення:- водій здійснював міжнародні перевезення вантажу згідно CMR АЖ226209. Під час проведення перевірки встановлено: транспортний засіб обладнано перевіреним цифровим тахографом. відсутні роздруківки з даними роботи та відпочинку водія ОСОБА_4 за період з 31.05.2024 року по 13.06.2024 року, за 22.06.2024 року, за 23.06.2024 року, відсутні бланки підтвердження діяльності водія за вищезазначений період та дати. Порушено вимоги ст. 53 ЗУ «Про автомобільний транспорт».У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», ч. 1 абз. 6 .

На підставі Акту АР №052657 від 28.06.2024 року відділом Державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті 08 серпня 2024 року винесено Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 043896, згідно якої постановлено стягнути з позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 34000 грн. Прийнята Постанова у справі про допущене порушення законодавства про автомобільний транспорт є на думку позивача необґрунтованою, винесеною з порушенням чинного законодавства та підлягає скасуванню .

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у адміністративній справі та зобов`язано відповідачів надати суду в термін 7 днів: всі матеріали, ( справу) на підставі яких винесено оскаржувану постанову.

26 вересня 2024 року від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позов з додатками, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що за обставинами рейдової перевірки транспортного засобу MAN, днз НОМЕР_2 , спеціалізований напівпричіп KOEGEL, днз. НОМЕР_3 , належні позивачу ФОП ОСОБА_1 на підставі власності (свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 та НОМЕР_5 відповідно) було зупинено 28.06.2024 року для проведення рейдової перевірки на а/д М-30,280км .

За кермом транспортного засобу позивача знаходився водій ОСОБА_3 . При перевірці дотримання водієм ОСОБА_3 режиму праці та відпочинку водія шляхом отримання роздруківок із цифрового тахографу було отримано роздруківки за: 28.06.2024, 27.06.2024, 24.06.2024, 21.06.2024, 13.06.2024, 26.04.2024 р., Дата проведення перевірки -28.06.2024 р.

Водій ОСОБА_3 відмовився надати пояснення щодо виявленого порушення та від підписання акту. Від отримання копії акту також відмовився.

Відсутність інформації на паперовому носії про режим робочого часу та відпочинку водія трактується як відсутній документ, визначений у частині 7 та 8 статті 53 Закону України «Про автомобільний транспорт». Саме таке порушення зафіксував інспектор в акті АР №052657 від 28.06.2024 року. За результатом розгляду матеріалів справи посадовою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області була винесена постанова ПШ 043896 від 08.08.2024 року. Про дату час та місце розгляду справи позивач був повідомлений завчасно шляхом направлення на адресу позивача повідомлення №61837/27/24-24 від 22.07.2024 року . На розгляд справи позивач, ані його уповноважений представник не з`явився. Таким чином, за відсутності документів, зокрема, в даному випадку роздруківок на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водії, застосовуються адміністративно-господарські штрафи, тому відповідачем правомірно застосовано адміністративно-господарський штрафи в розмірі 34000 грн. на підставі абз. 6 ч. 1 ст 60 Закону України Про автомобільний транспорт». Відтак, доводи Позивача про те, що водієм виконано всі вимоги передбачені ст. 53, а відсутність про режим роботи та відпочинку водія у роздруківці не передбачене ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» є нехтуванням прямої норми закону, має ознаку неналежної організація праці водія, невиконанням приписів ст. 18, 20 Закону, а також ухиленням від відповідальності за негативні наслідки пов`язані не тільки із зневажливим ставленням до законів, але й зневажливим ставленням до водіїв, їх правом на працю та відпочинок. Відповідач наголошує, що транспортний засіб позивача обладнаний цифровим тахографом, отже відповідно до вимог чинного законодавства України позивач зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію тахографу, а водій повинен мати при собі відповідні документи, аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 820/4624/17. Відповідач вважає доцільним застосування до даного виду правопорушення саме абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», тому, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

27 вересня 2024 року від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшла заява про виконання ухвали суду від 09 вересня 2024 року , а саме надано матеріали, на підставі яких винесено оскаржувану постанову.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Обставини встановлені судом

Згідно Виписки з ЄДР юридичних осіб , фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_6 ) займається видами діяльності, пов`язані із вантажним автомобільним транспортом ( основний) (49.41) та іншою допоміжною діяльністю у сфері транспорту (52.29), надання в оренду вантажних автомобілів ( 77.12.)

21 червня 2024 року начальник Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області О. Гречаник на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) від 21 червня 2024 року №51204/40/27-24 видав направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №001052 від 21.06.2024 р.

28 червня 2024 року, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області на автодорозі М30,Хмельницька область, 280 км. був зупинений транспортний засіб MAN, днз. НОМЕР_2 , спеціалізований напівпричіп KOEGEL, днз. НОМЕР_3 , належні позивачу ФОП ОСОБА_1 на підставі власності , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_4 та НОМЕР_5 відповідно.

За кермом транспортного засобу позивача знаходився водій ОСОБА_3 (посвідчення водія НОМЕР_7 ).

Водій ОСОБА_3 надав наступні документи:

-CMR№226209;

- посвідчення водія ОСОБА_3 ;

- документи на транспортний засіб СХА914719 та СХА914718

При перевірці дотримання водієм ОСОБА_3 режиму праці та відпочинку водія шляхом отримання роздруківок із цифрового тахографу було отримано роздруківки за: 28.06.2024, 27.06.2024, 24.06.2024, 21.06.2024, 13.06.2024, 26.04.2024 р..

Бланк підтвердження діяльності у водія ОСОБА_3 за періоди роботи (або простою) за 22.06.2024, 23.06.2024 р. та за період роботи з 31.05.2024 по 13.06.2024 - відсутній.

За результатами перевірки відповідач склав акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № АР052657 від 28.06.2024 року, яким було встановлено, що :

Водій здійснював міжнародні перевезення вантажу згідно СМR А №226209. Під час проведення перевірки встановлено : транспортний засіб обладнаний перевіреним та адаптованим цифровим тахографом , відсутні роздруківки з даними роботи та відпочинку водія ОСОБА_3 за період з 31.05.2024 по 13.06.2024., за 22.06.2024, 23.06.2024 р. , відсутній бланк підтвердження діяльності водія за вищезазначений період та дати . Порушено вимоги ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт». У тому числі відповідальність за які передбачена с. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» ч.1 абз.6 - виконання резидентами та /або неризидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів , визначених ст.53 цього Закону, а саме відсутні роздруківки з даними роботи та відпочинку водія ОСОБА_3 за період з 31.05.2024 по 13.06.2024., за 22.06.2024, 23.06.2024 р. , відсутній бланк підтвердження діяльності водія за вищезазначений період та дати.

Водій зі змістом порушення ознайомлений , від та пояснення відмовився.

Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області направила на адресу позивача повідомлення №61837/27/24-24 від 22.07.2024 року про те, що розгляд справи відбудеться 08 серпня 2024р. о 09 г.30 хв. за адресою м. Ужгород , вул. Карпатської України, 38.

25 липня 2024 року засобами поштового зв`язку позивачем отримано копію повідомлення від 22.07.2024 року., що стверджується Трекінгом ПАТ Укрпошти ( номер відправлення 497 ).

08 серпня 2024 року за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, В.о начальника Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області прийняв постанову № ПШ 043896 від 08.08.2024 року про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу, за порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у розмірі 34000,00 грн.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті (Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103)

Згідно підпункту 15, 27 пункту 5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Так, не є спірним питанням під час судового розгляду справи про наявність підстав та повноважень щодо проведення рейдової перевірки.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, передбачена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Слід зазначити, що відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).

Статтею 5 Закону №2344-ІІІ передбачено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

При здійсненні міжнародних перевезень вантажів, водій, перевізник мають дотримуватись статті 53 Закон №2344-ІІІ яка встановлює вимоги по організації міжнародних перевезень пасажирів і вантажів.

Згідно ст. 53 Закону №2344-ІІІ організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

До міжнародних перевезень пасажирів та небезпечних вантажів допускаються резиденти України, які мають досвід роботи на внутрішніх перевезеннях на договірних умовах не менше ніж три роки.

При виконанні міжнародних перевезень вантажів резиденти України повинні мати: дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення; дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; сертифікат відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; документи на вантаж.

При виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати:

- дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

- список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях);

- білетно-облікову документацію; схему маршруту.

При виконанні міжнародних перевезень вантажів нерезиденти України повинні мати:

- дозвіл України;

- дозвіл щодо узгодження умов та режимів перевезення в разі перевищення вагових або габаритних обмежень чи документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових (габаритних) обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

- сертифікат відповідності транспортного засобу вимогам законодавства України щодо безпеки руху та екологічної безпеки, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України;

- документи на вантаж.

При виконанні міжнародних перевезень пасажирів нерезиденти повинні мати:

- дозвіл України;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

- список пасажирів (для нерегулярних та маятникових перевезень);

- білетно-облікову документацію.

У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відтак, положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія пред`явлення для перевірки відповідних документів та додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт при здійсненні міжнародних перевезень (зокрема встановлено обов`язок водіїв роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв).

Згідно абз.6 ч.1 ст.60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Долучені до матеріалів адміністративного позову документи не свідчать про пред`явлення роздруківки на паперовому носії з інформацією про роботу та відпочинок водія за період з 31.05.2024 по 13.06.2024 за 22.06.2024 за 23.06.2024 , на момент складання акта про проведення перевірки, а також дотримання усіх вищевказаних вимог.

Доводи позивача зводяться до того, що у спірному рішенні неправильно кваліфіковані діяння. , а обставини, викладені у постанові, підлягають кваліфікації за абз.11 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а не за абз.6 ч.1 ст.60 цього ж Закону.

Надаючи правову оцінку таким доводам позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої тахографи (ч.7 ст.53 цього Закон №2344-ІІІ).

Згідно з ч.8 ст.53 Закону №2344-ІІІ водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Таким чином, автомобільні перевізники мають обов`язок забезпечити, а водії пред`явити особам, які здійснюють контроль за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт, документи, на підставі яких здійснюються міжнародні перевезення. Крім того, на водіїв покладається обов`язок допускати до перевірки тахографів посадових осіб Укртрансбезпеки, надавати їм тахокарти, а також у разі, якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздрукувати інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відповідно до п.1.4 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затв. наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010р., картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі; контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР).

Пунктом 3.3 розділу ІІІ цієї Інструкції передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п.3.5 розділу ІІІ зазначеної Інструкції перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Відповідно до статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України 2819-IV від 07.09.2005 Україна приєдналась до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), укладеної 1 липня 1970 року в м. Женева.

20.12.2010 набрала чинності Поправка № 6 до ЄУТР у частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт - надання Бланка підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Отже, норми ЄУТР розмежовують такі документи як «реєстраційний листок» та «роздруківка».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЄУТР, ця Угода застосовується на території кожної Договірної Сторони до всіх міжнародних автомобільних перевезень, що виконуються будь-яким транспортним засобом, зареєстрованим на території зазначеної вище Договірної Сторони або на території будь-якої іншої Договірної Сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЄУТР, кожна Договірна Сторона застосовує на своїй території до міжнародних автомобільних перевезень, що виконуються будь - яким транспортним засобом, зареєстрованим на території держави, що не є Договірною Стороною цієї Угоди, положення не менш суворі, ніж ті, що встановлені в статтях 5, 6, 7, 8, 9 та 10 цієї Угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1133 Глави ІІ ЄУТР, роботодавець видає достатню кількість реєстраційних листів водіям транспортних засобів, оснащених контрольним пристроєм відповідно до додавання 1, з урахуванням тієї обставини, що ці листи є особистими за своїм характером, а також з урахуванням тривалості перевезення та можливого зобов`язання щодо заміни пошкоджених листів або листів, які були вилучені інспектуючим посадовцем. Роботодавець видає водіям листи лише затвердженого зразка, придатні для використання у контрольному пристрої, встановленому на транспортному засобі. Якщо транспортний засіб оснащений контрольним пристроєм відповідно до додавання 1В, то роботодавець та водій забезпечують з урахуванням тривалості перевезення правильність роздруківки даних у разі проведення інспекції за наявності відповідного прохання, про яке йдеться у додаванні 1В. Відповідно до ч. 3 ст. 1133 Глави ІІ ЄУТР, картка водія, визначена в додаванні 1B, видається на прохання водія компетентним органом держави, яка є Договірною Стороною, в якій знаходиться місце звичайного проживання водія. Картки водія видаються лише тим особам, які подали відповідну заяву та на які поширюються положення цієї Угоди. Картка водія видається конкретній особі.

Водії використовують реєстраційні листки або картку водія щодня, коли вони керують транспортним засобом, з моменту прийому транспортного засобу під свою відповідальність. Реєстраційний листок або картка водія не витягуються до кінця щоденного періоду роботи, за винятком тих випадків, коли її витяг допускається відповідно до інших положень. Жоден реєстраційний листок і жодна картка водія не можуть використовуватися протягом більш тривалого періоду, ніж період, для якого вони призначені.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти до висновку, ЄУТР розмежовує поняття та відповідно такі документи як «реєстраційний листок» і «роздруківка».

Зокрема, частиною 8 ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

В контексті наведеного суд зауважує, що щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія - це тахокарти, які використовуються в аналоговому тахографі. У свою чергу, для цифрових тахографів не використовуються щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія, для цього приладу необхідно використовувати карту водія, роздруківку на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія.

Відповідно до приписів чинного законодавства, в тому числі ЄУТР, роздруківка на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок повинна містити інформацію щодо того водія, який перебуває за кермом, а зазначене можливе тільки за умови використання ним персональної картки водія. Відсутність документу - картки водія чи її невикористання автоматично тягне за собою відсутність документу - роздруківки на паперовому носії інформацію про його ж роботу та відпочинок, що є порушенням вимог ст. 53 Закону України «Про автомобільний транспорт». В контексті зазначеного вбачається, що роздруківка є документом похідним від картки водія, адже процес її створення неможливий без використання картки в тахографі.

Пунктом 4 статті С «Реєструючі прилади» розділу III «Вимоги до конструкції контрольного пристрою» Додатку 1-40 «Вимоги до конструкції, перевірки, встановлення та інспекції» ЄУТР, щодо реєстрації часу: а) Конструкція контрольного пристрою повинна бути такою, щоб період керування завжди реєструвався автоматично і щоб можна було, у разі потреби, за допомогою приладу включення окремо зареєструвати інші періоди часу.

Відтак, водій, який виконує перевезення вставляючи картку в тахограф має можливість ЗА ДОПОМОГО РУЧНОГО ВВОДУ особисто без будь-яких спеціальних засобів ввести інформацію за певні періоди роботи, наприклад щодо його роботи чи відпочинку, або в автоматичному режимі.

Відповідно до приписів п. 1 Додатку 345 «Типові бланки», у відповідності до ст. 12 - біс, автомобільні перевізники можуть використовувати в цілях сприяння проведення перевірки на дорозі типові бланки: БЛАНК ПІДТВЕРДЖЕННЯ ДІЯЛЬНОСТІ.

Відтак, під час перевірки водій, що виконує міжнародні перевезення повинен передати до контролю записи про режим праці та відпочинку (роздруківки) за 29 днів.

У даній справі Актом №АР052657 від 28.06.2024 р виявлено порушення даних приписів.

За державним стандартом України "Діловодство і архівна справа": документ - це матеріальний об`єкт, що містить у зафіксованому вигляді інформацію, оформлений у заведеному порядку й має відповідну до чинного законодавства юридичну силу.

Відповідно до ч. 8 ст. 12-34 ЄУТР, забороняється підробляти, вилучати чи знищувати дані, занесені на реєстраційний лист, що зберігаються в контрольному пристрої або на картці водія, та роздруковані документи з контрольного пристрою, визначення якого наводиться у додаванні 1B. Забороняються також будь-які дії щодо контрольного пристрою, реєстраційного листа або картки водія, внаслідок яких можуть бути підроблені, вилучені або знищені дані та/або надрукована інформація. Жоден із пристроїв, які можна використовувати в зазначених цілях, не повинен перебувати на транспортному засобі.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт установлена приписами ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Зокрема, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:

- виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз.6 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»);

- управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз.11 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Зазначеними нормами передбачена кваліфікацію різних за своїм складом порушень за відсутність документів, передбачених ст.53 вказаного Закону, та порушення вимог використання тахографа, які полягають у виконанні міжнародного автомобільного перевезення без контрольного пристрою (тахографу) або з вимкненим тахографом; відсутності щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія.

Оскільки щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія не можна ототожнювати з роздруківками на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія, тому норми абз.11 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» на розглядувані правовідносини не поширюються.

У свою чергу, правильною кваліфікацією відсутності роздруківки на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водія є саме приписи абз.6 ч.1 ст.60 вказаного Закону.

Підтвердженням такого висновку слугує та обставина, що роздруківка на паперовому носії інформації про роботу та відпочинок водіїв є документом, передбаченим ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт», необхідним для виконання міжнародних перевезень для усіх перевізників (резидентів та нерезидентів) та видів перевезень (пасажирських, вантажних), які використовують у своїх транспортних засобах цифровий тахограф. Тобто, вказаний документ, відсутність якого встановлено у позивача, є загальнообов`язковим при виконанні міжнародних перевезень транспортними засобами, обладнаним цифровим тахографом; інші документи, наведені в ч.ч.3-6 ст.53 Закону України «Про автомобільний транспорт», є спеціальними для кожного з видів перевезень (вантажних/пасажирських) та особи перевізника (резидент/нерезидент). Водночас роздруківка є документом похідним від картки водія, адже процес її створення неможливий без використання картки в тахографі.

Таким чином, до позивача правомірно на підставі абзацу 6 частини першої статті 60 Закону України №2344-ІІІ застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 34000,00 грн.

До аналогічного висновку дійшов й Восьмий апеляційний адміністративний суд що відображено у постанові від 17.10.2023 у справі № 380/6783/23, від 08 листопада 2023 в справі № 300/2052/23, від 01 листопада 2023 у справі № 140/5466/23, від 29 квітня 2024 у справі № 260/4332/23, від 08 березня 2024 у справі № 140/6580/23, від 27 лютого 2024 у справі № 140/12074/23, від 02 січня 2024 у справі № 460/11562/23, від 09 січня 2024 у справі № 260/5001/23,від 07 лютого 2024 у справі № 260/4337/23, 08 лютого 2024 у справі № 140/14511/23, від 07 березня 2024 у справі № 260/5146/23.

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова складена відповідно до додатку № 5 до Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006, та містить перелік необхідної інформації для ідентифікації автомобільного перевізника, відповідні реквізити, коротко викладене порушення, санкція порушеної статті та норми закону, а також реквізити рахунку для сплати штрафу, підпис посадової особи, яка її винесла та печатку, а тому всі вимоги щодо оформлення постанови дотримані та узгоджуються із вимогами щодо її змісту.

Щодо дотримання процедури розгляду справи слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 26 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Таке повідомлення з реєстраційною відміткою №61837/27/24-24 від 22.07.2024 було направлено позивачу на його адресу поштовим рекомендованим повідомленням ф.119 (штрихкодовий ідентифікатор « 497») та було вручене адресату 25.07.2024, що підтверджується матеріалами справи .

За таких обставин, суд вважає, що позивача було завчасно повідомлено про призначення розгляду справи на 08.08.2024, заяв, звернень про неможливість прибуття для участі у розгляді справи позивачем не подавалось, отже, В.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області, керуючись п. 27 Порядку № 1567, якою врегульовано питання про розгляд справи у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника без її участі, виніс постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ 043896 від 08.08.2024 року за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідком розгляду справи суд приходить до переконливого висновку про те, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення в повній мірі дотримано вимоги ч. 2 ст. 2 КАС України, оскаржувана постанова відділу державного нагляду в Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу ПШ 043896 від 08.08.2024 року про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме порушення абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», ФОП ОСОБА_1 прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Звідси, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 14 частиною 1, 242-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

1.У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Юрія Гагаріна, буд. 38,м. Ужгород, Закарпатська обл., Ужгородський р-н,88006) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його виготовлення в повному обсязі.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12 листопада 2024 року.