Справа № 120/12578/24
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

12 листопада 2024 р. Справа № 120/12578/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Юлії Миколаївни, розглянувши у письмовому порядку заяву про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вінницької районної військової (державної) адміністрації, Державної інспекції архітектури та містобудування України, третіх осіб - Агрономічної сільської ради, ОСОБА_3 визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду 24.09.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Вінницької районної військової (державної) адміністрації, Державної інспекції архітектури та містобудування України, третіх осіб Агрономічної сільської ради, ОСОБА_3 за змістом якої позивачі просять суд: - скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 42, затверджені Наказом начальника відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, енергетики та захисту довкілля Вінницької районної державної адміністрації № 52 від 07.08.2020 року щодо будівництва «Нове будівництво житлового будинку по вул. Гагаріна, 9, в с. Агрономічне, Вінницького району, Вінницької області», видані ОСОБА_3 ;

- скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 43, затверджені Наказом начальника відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, енергетики та захисту довкілля Вінницької районної державної адміністрації № 53 від 07.08.2020 року щодо будівництва «Нове будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 », видані ОСОБА_3 ;

- скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 44, затверджені Наказом начальника відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, енергетики та захисту довкілля Вінницької районної державної адміністрації № 54 від 07.08.2020 року щодо будівництва «Нове будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 », видані ОСОБА_3 ;

- скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 45, затверджені Наказом начальника відділу житлово-комунального господарства, містобудування, архітектури, енергетики та захисту довкілля Вінницької районної державної адміністрації № 55 від 07.08.2020 року щодо будівництва «Нове будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 », видані ОСОБА_3 ;

- зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил щодо будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0481), яке проводиться ОСОБА_3 на підставі Повідомлення про початок будівельних робіт № BH98 від 06.01.2021 року;

- зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил щодо будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0482), яке проводиться ОСОБА_3 на підставі Повідомлення про початок будівельних робіт № BH75 від 06.01.2021 року;

- зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил щодо будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0483), яке проводиться ОСОБА_3 на підставі Повідомлення про початок будівельних робіт № BH92 від 06.01.2021 року;

- зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил щодо будівництва житлового будинку в АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки :03:002:0484), яке проводиться ОСОБА_3 на підставі Повідомлення про початок будівельних робіт №BH18 від 06.01.2021 року.

Одночасно із позовною заявою позивачами подано заяву про забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_3 та/або будь-яким іншим особам за його дорученням чи за договором, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельних ділянках кадастрові номери :03:002:0481, :03:002:0482, :03: 002:0483, :03:002:0484, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

- заборонити Державній інспекції архітектури та містобудування України реєструвати повідомлення про готовність об`єктів до експлуатації, розташованих на земельних ділянках кадастрові номери :03:002:0481, :03:002:0482, :03:002:0483, :03:002:0484, за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 26.09.2024 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову з підстав того, що зазначений заявниками захід забезпечення позовної заяви не знаходиться у взаємозв`язку із предметом заявленого позову, оскільки, суд прийшов до переконання, що у межах адміністративної справи, заявниками не оскаржуються будь-які дії, рішення стосовно означених вище документів, зокрема, повідомлень про готовність об`єктів до експлуатації, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , на земельних ділянках за кадастровими номерами :03:002:0481, :03:002:0482, :03:002:0483, :03:002:0484.

Зазначена ухвала про відмову у забезпеченні позову набула законної сили 11.10.2024.

11.11.2024 представником позивачів до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом встановлення заборони ОСОБА_3 та/або будь-яким іншим особам за його дорученням чи за договором, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельних ділянках кадастрові номери :03:002:0481, :03:002:0482, :03:002:0483, :03:002:0484, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

- заборонити Державній інспекції архітектури та містобудування України реєструвати декларації про готовність об`єктів до експлуатації, розташованих на земельних ділянках кадастрові номери :03:002:0481, :03:002:0482, :03:002:0483, :03:002:0484, за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову представник позивачів зазначає, що відповідно до Повідомлень про початок будівельних робіт ВН98, ВН2 від 06.01.2021 року та ВН18 від 29.12.2021, зареєстрованих Департаментом архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області, ОСОБА_3 здійснюється нове будівництво житлового будинку (код ДКБС: НОМЕР_1 Будинки садибного типу) за адресою: АДРЕСА_1 , на земельних ділянках за кадастровими номерами :03:002:0481, :03:002:0482, :03:002:0483, :03:002:0484.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється містобудівною документацією на місцевому рівні.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 того ж Закону право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Однак, на думку позивачів, всупереч вищенаведеним нормам законодавства, ОСОБА_3 проводиться будівництво з порушенням містобудівної документації, a саме провадиться будівництво багатоквартирного житлового будинку (житлового комплексу «Озерний») із порушенням містобудівної документації, а саме плану зонування села Агрономічне, оскільки у зоні Ж-1, яка призначена для розташування одноквартирних житлових будинків до 3-х поверхів із земельними ділянками та зблокованих одно-двоквартирних житлових будинків на суміжних земельних ділянках, оскільки зводиться багатоквартирний житловий будинок, висотою 4 поверхи, без мансарди.

При цьому, представник позивачів наголошує, що 4 поверх маскується під мансарду шляхом подовження (спуску країв) даху до середини 4 поверху, однак без похилої стелі всередині приміщення. Таким чином, оскільки приміщення 4-го поверху кожного із задекларованих як житлові, чотирьох будинків, не відповідають вказаним критеріям щодо визначення приміщення (поверху), як мансардного, 4 поверх даного будівництва не є мансардним, а будівництво є не триповерховим з мансардою, а чотириповерховим.

Крім того, представник позивачів зазначає, що зі змісту позовних вимог, позивачі просять суд зобов`язати ДІАМ України провести заходи державного архітектурно-будівельного контролю.

При цьому, посилається на норми ч. 5 ст. 39 Закону України "Про регулювання місто будівельної діяльності", яким визначено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Представник позивачів зауважує на важливість вжиття заходів забезпечення позову, мотивуючи це особливістю правовідносин та процедурою, яка регулює процеси архітектурно-будівельного контролю. Оскільки заходи державного архітектурно-будівельного контролю зазвичай проводяться під час виконання підготовчих і будівельних робіт, юридичне значення реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації стає вирішальним моментом, що фіксує завершення цих робіт. Це надає об`єкту будівництва нового статусу об`єкта, введеного в експлуатацію (житлового будинку), після чого підготовчі та будівельні роботи офіційно завершені, і застосування заходів контролю щодо таких об`єктів є неможливим згідно із Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", який передбачає перевірки лише для об`єктів будівництва.

Сторона позивачів також зазначає, що проведення експертизи, як засобу доказування у справі може тривати значний час. Без вжиття заходів забезпечення, за цей період правовідносини між сторонами можуть змінитися настільки, що це фактично нівелює значення майбутнього судового рішення, якщо позов буде задоволено. Вказане обґрунтовує необхідність забезпечення позову для збереження стабільності ситуації до розгляду справи по суті.

З підстав зазначеного представник просить суд про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони виконання будівельних робіт та накладення заборони Державній інспекції архітектури та містобудування України реєструвати декларації про готовність об`єктів до експлуатації.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд дійшов висновку, що розгляд заяви про забезпечення позову здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, виходячи з меж поданої заяви, системного аналізу положень чинного законодавства України, суд при вирішенні питання про забезпечення позову враховує наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відтак, заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Згідно з частиною 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина 2 статті 151 КАС України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС України).

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Зі змісту заяви про забезпечення позову слідує, що ОСОБА_3 провадить будівництво з порушенням містобудівної документації, а саме здійснює будівництво багатоквартирного житлового будинку із порушенням плану зонування села Агрономічне, оскільки у зоні Ж-1, яка призначена для розташування одноквартирних житлових будинків до 3-х поверхів із земельними ділянками та зблокованих одно-двоквартирних житлових будинків на суміжних земельних ділянках, зводиться багатоквартирний житловий будинок, висотою до 4 поверхів, без мансарди. Тому, відбувається використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, а об`єкти будуються на земельних ділянках, що не були відведенні для цієї мети. При цьому, на думку заявників, в разі незастосування заходів забезпечення позову буде унеможливлений ефективний захист їх прав та інтересів.

Крім того, наголошено, що засобами доказування у даній справі передбачається проведення експертизи, що може зайняти значний час, за який правовідносини між учасниками справи, без вжиття заходів забезпечення суттєво зміняться.

Суд, оцінюючи доводи представника позивача щодо очевидності ознак протиправності індивідуальних актів, на підставі яких здійснюється будівництво, а також ствердження про неможливість проведення перевірки ДІАМ у разі реєстрації декларацій про готовність об`єктів до експлуатації, зазначає наступне. Представник позивачів у заяві про забезпечення позову обґрунтував свої доводи загальними тезами, припускаючи можливість виникнення певних обставин у майбутньому, зокрема зазначивши: "... у випадку реєстрації декларацій про готовність...". Однак, крім тез, такі обставини не були документально підтверджені, тобто не надано доказів, що вказують на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам або інтересам позивачів. Також відсутні матеріали, які б підтверджували, що відсутність заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення на користь позивачів, якщо таке рішення буде ухвалено.

Таким чином, суд вважає, що доводи представника позивача носять загальний характер і не підкріплені доказами, які б обґрунтовували необхідність вжиття заходів забезпечення позову на даному етапі.

У постанові від 01.06.2022 у справі №380/4273/21 Верховний Суд вказує, що при розгляді заяви про забезпечення позову мають досліджуватися достатньо обґрунтовані припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду; чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Чого стороною позивачів здійснено не було.

Крім того, суд звертає увагу щодо твердження представника позивачів про те, що, як засіб доказування у справі передбачається проведення експертизи, яка може тривати значний час, що, на думку позивачів, зумовлює необхідність у забезпеченні позову для забезпечення стабільності позиції до розгляду справи по суті.

З даного приводу належним буде акцентувати увагу, що станом на момент розгляду заяви про забезпечення позову питання про необхідність проведення експертизи, а також клопотання про її призначення судом ще не розглянуто та не вирішено. Більше того, сама по собі, обставина тривалості проведення експертизи не є достатньою підставою для забезпечення позову, якщо не надано доказів реальної загрози правам та інтересам позивачів, які могли б бути порушені або суттєво змінені в період до завершення експертизи та розгляду справи по суті.

Відтак, суд не може враховувати дане твердження як підставу для забезпечення позову, оскільки воно наразі є гіпотетичним та не підтверджене відповідним процесуальним рішенням.

Враховуючи зазначене, здійснивши оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про їх необґрунтованість та не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна