Справа № 951/469/24
Суддя: Гриновець О. Б.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 951/469/24
Провадження №2-а/951/25/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді Гриновець О. Б.

з участю секретаря судового засідання Галаса В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення

установив:

24.06.2024 ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 4/188 від 14.06.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, провадження у справі закрити та стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 14.06.2024 було винесено постанову № 4/188 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП й накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн за неявку у визначений в повістці день та час до четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних й не повідомлення поважних причин такої неявки.

Оскаржувану постанову позивач вважає незаконною, оскільки в такій відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Так, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини; докази, які надані четвертим відділом не відповідають таким обставинам, а при винесенні оскаржуваної постанови застосовані неправильні норми закону.

Зазначає, що 08.04.2024 отримав повістку для явки на 09.04.2024 до четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення військово-облікових даних. Однак у встановлений день не зміг прибути, оскільки з 09.04.2024 по 19.04.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КНП «Козівська ЦРЛ КСР».

Стверджує, що 27.05.2024 позивач самостійно прибув до четвертого відділу для оновлення своїх облікових даних. Жодного доставлення працівниками поліції останнього не було. Того ж дня начальник відділення обліку мобілізаційної роботи четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 майор ОСОБА_3 склав протокол № 188 про адміністративне правопорушення, однак права ОСОБА_4 були порушені. А саме: не повідомлено коли відбудеться розгляд справи про адміністративне правопорушення згідно з ст. 268 КУпАП; посадовою особою не виконано вимоги ст. 278 КУпАП щодо своєчасного сповіщення осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, а також щодо обов`язкової участі особи при розгляді справи; на копії повідомлення про призначення розгляду справи захисник вказав, що не може брати участь у розгляді 14.06.2024 й просив відкласти такий. Всупереч цим недолікам,14.06.2024 розгляд справи відбувся без участі позивача і його захисника.

Позивач просить суд критично віднестися до висновку начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 в оскаржуваній постанові про те, що згідно з даних журналу обліку вхідної документації жодних повідомлень від КНП «Козівська центральна районна лікарня Козівської селищної ради» щодо перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні не надходило, тому доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини не надано.

Також представник позивача зазначає, що саме за ст. 210-1 КУпАП встановлено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема, щодо неявки громадян за повісткою про первинний виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Тож ОСОБА_5 вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

02.07.2024 ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_6 прийнято позовну заяву до розгляду й відкрито провадження в справі.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 24.07.2024 у задоволенні заяви відповідача про його заміну відмовлено. Задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 про залучення співвідповідача. Залучено до участі у справі в якості другого відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

14.08.2024 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 надіслав до суду відзив й просить відмовити у задоволенні позову, а розгляд справи проводити у його відсутності.

Відзив мотивований тим, що 08.04.2024 ОСОБА_1 отримав повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення військово-облікових даних. Однак у зазначений у повістці день та час позивач не прибув та не повідомив жодних причин неявки. Відповідачем скероване звернення до органу Національної поліції щодо доставлення останнього до четвертого відділу як такого, що вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. 27.05.2024 працівниками поліції розшукано та доставлено ОСОБА_8 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, з яким останній ознайомився з проставленням підпису. Під час розгляду адміністративної справи за участі адвоката ОСОБА_2 до справи долучені документи від 07.06.2024 й для перевірки яких зроблено запит до четвертого відділу з метою витребування службової інформації. Розгляд справи перенесено.

Згідно з відповіді четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.06.2024 жодних повідомлень від КНП «Козівська ЦРЛ КСР» щодо перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні не надходило.

Отож адвокату Рибачку А. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 надіслано під підпис повідомлення про призначення розгляду справи на 14.06.2024.

14.06.2024 об 11:30 год відбувся розгляд адміністративної справи. Згідно з постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 4/188 від 14.06.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Зазначає, що оскаржувана постанова є правомірною, прийнятою згідно з норм чинного законодавства, а позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними.

13.11.2024 представник позивача ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подав до суду клопотання про доручення доказів відповідно до якого, серед іншого, просить здійснювати розгляд справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання 13.11.2024 не з`явились.

У заявах по суті справи просили здійснювати розгляд справи у їх відсутності, що згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду такої.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заперечення, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дойшов наступного висновку.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 27.05.2024 начальником відділення обліку мобілізаційної роботи - заступником начальника четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , майором ОСОБА_9 стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення. № 188.

14.06.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_10 винесена постанова № 4/188 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП й накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн /а. с. 7, 8/.

Згідно з постанови по справі про адміністративне правопорушення № 4/188 від 14.06.2024 гр. ОСОБА_1 визнаного винним у тому, що 08.04.2024 отримав повістку для явки на 09.04.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення військово-облікових даних. У встановлений день та час останній не прибув та не повідомив жодних поважних причин неявки. Отож ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", ч. 3 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" й вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Начальник четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 звернувся до Відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області щодо доставлення гр. ОСОБА_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 240 КУпАП /а. с. 47/.

27.05.2024 працівниками поліції розшукано та доставлено позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 за результатами чого складено протокол про адміністративне правопорушення № 188.

У вищевказаному протоколі ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього /а. с. 8 зворот/.

Представник позивача ОСОБА_2 повідомлявся про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 07.06.2024 о 10:30 й 14.06.2024 об 11:30 год в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно з повідомленнями про призначення розгляду справи № 13829 від 04.06.2024, № 14469 від 11.06.2024 /а. с. 6, 46/.

Згідно з відповіді на адвокатський запит № 01.1-14/1018 від 30.05.2024 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КНП "Козівська ЦРЛ КСР" з 09.04.2024 по 19.04.2024. Таке ж повідомлення передано 10.04.2024 в четвертий відділ Тернопільського ТЦК /а. с. 9/.

Відповідно до даних журналу обліку вхідних та вихідних документів четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 жодних повідомлень від КНП "Козівська ЦРЛ КСР" щодо перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні не надходило, що підтверджується копією листа начальника четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 № 4/4230 від 10.06.2024 /а.с. 45/.

Згідно з довідкою № 27, виданої 30.04.2024 сімейним лікарем ОСОБА_1 знаходиться на амбулаторному лікуванні з 20.04.2024 по 29.04.2024 з діагнозом /а. с. 65/.

Як видно з довідки від 30.05.2024 ОСОБА_1 з 20.05.2024 по 27.05.2024 проходив лікування електрофорезом та ДДТ за направленням лікаря-травматолога /а. с. 64/.

Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень щодо порушення позивачем правил військового обліку в особливий період та накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 КУпАП призовники, військовозобов`язані, резервісти підлягають адміністративній відповідальності за порушення правил військового обліку.

Відповідальність за ч. 3 ст. 210 КУпАП наступає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України (стаття 65 Конституції України).

Згідно із абз. 11 ст. 1 ЗУ "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення і скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб визначає Закон України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VІІІ.

У розумінні ст. 1 Закон України "Про правовий режим воєнного стану" воєнним станом вважається особливий правовий режим, що вводиться в Україні або ж в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно із Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24 лютого 2022 року, оголошується та проводиться загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували станом на дату винесення оскаржуваної позивачем постанови.

Тож починаючи з 24.02.2022 й на даний час в Україні діє особливий період.

Пунктом 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Заразом із введенням воєнного стану Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженого Законом України від 03 березня 2022 року №2105-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції Українипостановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, а надалі іншими Указами Президента України цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.

Указом Президента України № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Так з початком широкомасштабної військової агресії рф фундаментальні національні інтереси, які полягають у збереженні суверенітету, територіальної цілісності і незалежності, що є засадничими умовами реалізації права Українського народу на самовизначення та збереження держави Україна, викликали потребу у невідкладній повній мобілізації оборонних ресурсів для забезпечення відсічі агресору, в тому числі громадян України, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації або можуть бути залучені в умовах воєнного стану до суспільно корисних робіт.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів тощо.

Статтею 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так згідно з ч. 1 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

ОСОБА_13 на поважність причин неприбуття до четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 у строки, зазначені у повістці, вказує на те, що з 09.04.2024 по 19.04.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КНП "Козівська ЦРЛ КСР".

На підтвердження цього позивачем надано відповідь на адвокатський запит № 01.1-14/1018 від 30.05.2024 згідно з яким ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні КНП "Козівська ЦРЛ КСР" з 09.04.2024 по 19.04.2024.

Крім того, надано суду довідку № 27 від 30.04.2024 про те, що ОСОБА_1 знаходиться на амбулаторному лікуванні з 20.04.2024 по 29.04.2024 з діагнозом. А з 20.05.2024 по 27.05.2024 проходив лікування електрофорезом та ДДТ за направленням лікаря-травматолога.

Надаючи оцінку доводам позивача у цій частині, суд зазначає, що наявність такої обставини як хвороба сама по собі не є беззаперечною обставиною, що дає право не прибувати за викликом, зазначеним у повістці. Хвороба є поважною причиною неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, лише за умови, що така хвороба позбавила особу можливості особисто прибути у визначене місце й строк.

Тож суд критично оцінює указані докази в сукупності та доходить висновку, що перебування позивача на лікуванні не свідчить про наявність в останнього такого стану здоров`я, за якого останній був позбавлений можливості з`явитись за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 або повідомити про причини неявки дистанційно чи в будь-який інший спосіб.

Позивач не довів належними та достатніми доказами суду того факту, що станом на 09.04.2024 у позивача була хвороба, яка перешкоджала прибути за викликом.

Водночас позивач не дотримався вимог закону щодо повідомлення відповідного територіального центру комплектування у триденний строк про неможливість прибути за викликом. Таких доказів до матеріалів справи не долучено.

Також позивач не надав доказів того, що після виписки з медичного закладу самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 та виконав обов`язок, визначений у ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Так як позивачем в обґрунтування поважності причини неявки не надано будь-яких інших доказів, зокрема, його госпіталізації, судом не встановлено наявності поважних причин неявки за викликом до територіального центру комплектування.

Заразом не знайшли й свого підтвердження під час розгляду даної справи доводи представника позивача ОСОБА_2 у позові про те, що розгляд справи відбувся у їх відсутності.

Згідно з повідомлення про призначення розгляду справи від 14.06.2024 представника позивача ОСОБА_2 було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 14.06.2024 об 11:30 год в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 й попереджено, що у разі неявки справу буде розглянуто без його участі, що відповідає вимогам ст. 268 КУпАП.

Так само з огляду на те, що постанову № 4/188 було винесено 14.06.2024, а не в день складення протоколу 27.05.2024, у позивача було достатньо часу з`явитися 14 червня 2024 року до відповідного територіального центру комплектування.

Інші твердження позивача, зокрема щодо незаконності, необґрунтованость оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Матеріали справи містять належні докази у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З погляду на подані учасниками справи докази й вимоги чинного законодавства суд доходить висновку, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_14 при винесенні постанови №4/188 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, чим повністю виконав вимоги ст. 19 Конституції України. А вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення доведена належним чином і представником позивача суду не надано доказів, які б спростовували вчинення ОСОБА_1 вказаного у постанові правопорушення, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що ооказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Тож суд доходить висновку, щоу задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 122, 242-246, 255, 257, 271, 286 КАС України

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення, а постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_15 № 4/188 від 14.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду 18.11.2024.

Відомості щодо учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; дані паспорта: № НОМЕР_2 ;

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ;

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: дані відсутні.

Суддя О. Б. Гриновець