Справа № 160/15266/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,
ознайомившись з матеріалами адміністративної справи та апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі відділу №2 та віділу №6 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області
ВСТАНОВИВ:
11 жовтня 2024 року до Третього апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в особі відділу №2 та віділу №6 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області .
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме надання документу про сплату судового збору.
В межах встановленого строку Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області через підсистему Електронний суд подало до суду апеляційної інстанції клопотання, в якому просило відстрочити їй сплату судового збору та продовжити строк виконання вимог ухвали суду.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено, клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про продовження строку виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху задоволено частково та встановлено скаржнику строк у п`ять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання до суду документу про сплату судового збору.
За приписами пункту 2 частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. У частині шостій наведеної статті також визначено, що якщо судове рішення надіслано на офіційну
електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Згідно довідки про доставку електронного листа, сформованої в автоматизованій системі діловодства спеціалізованого суду, копію ухвали від 28 жовтня 2024 року доставлено до електронного кабінету Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 29.10.2024 о 01:04 год.
Таким чином, останнім днем усунення недоліків апеляційної скарги, з урахуванням вихідних днів, є 04.11.2024.
У встановлений судом строк, а також станом на день постановлення цієї ухвали, недоліки апеляційної скарги не усунуто.
Тоді як, 04.11.2024 до Третього апеляційного адміністративного суду від Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надійшло клопотання, в якому скаржник знов просить відстрочити йому сплату судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі та продовжити строк виконання вимог ухвали суду. В обгрунтування поданого клопотання заявник зазначає про те, що на даний час не має можливості сплатити судовий збір, однак після надходження коштів на рахунки такий буде гарантовано сплачено.
Під час вирішення поданого скаржником клопотання суд знов наголошує на наступному.
Статтею 296 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає апеляційну скаргу, додати до апеляційної скарги документ про сплату судового збору.
При цьому, зміни до законодавства в частині необхідності сплати судового збору, на період дії воєнного стану, внесені не були.
Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку, дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.
За змістом частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Отже, як слідує з наведеної норми права відстрочення сплати судових витрат є правом, а не обов`язком суду.
Суд виходить з того, саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про відстрочення сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.
При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини 2 статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутністю у нього коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення такої сплати.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 зроблено висновок, що суд може відстрочити (розстрочити) сплату судового збору, враховуючи майновий стан особи, що звертається до суду. Цей висновок Великої Палати Верховного Суду стосується і суб`єкта владних повноважень.
Отже, для вирішення питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір. При цьому, оцінці також підлягають дії, вчинені скаржником задля сплати судового збору та причини, з яких такі дії не призвели до позитивного вирішення питання його сплати.
Подаючи відповідне клопотання, заявник не зазначає про вжиті ним заходи задля сплати у цій справі суми судового збору у встановлений в ухвалі суду строк.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.
Відповідач, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому наведені ним обставини щодо відсутності бюджетного фінансування не повинні впливати на можливість неухильного виконання суб`єктом владних повноважень покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги, в тому числі щодо своєчасної оплати судового збору.
З огляду на зазначене вище, підстави для відстрочення сплати судового збору відсутні.
Щодо іншої вимоги клопотання про продовження строку виконання вимог ухвали суду.
Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Натомість, строк на усунення недоліків апеляційної скарги є строком, встановленим законом, відповідно до приписів ч. 2 ст. 169 та ч. 2 ст. 298 КАС України, а тому не може бути продовжений судом апеляційної інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 2 цього Кодексу одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Подане клопотання не містить відомостей про час необхідний скаржнику для виконання вимог ухвали суду, й які б підтверджували виникнення у нього можливості виконаня цієї ухвали упродовж нового строку на усунення недоліків.
Приймаючи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про поновлення чи продовження строку, встановленого законом або судом.
Суд наголошує, що особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.
Відтак, органи влади, що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.
Таким чином, підстави для продовження процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги відсутні.
Суд також зауважує, що сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Отже, станом на цей день встановлений строк для усунення недоліків апеляційної скарги закінчився, проте виявлені судом недоліки скаржником не усунуто, а саме до суду не надано доказів сплати судового збору.
За приписами ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Оскільки строк на усунення недоліків апеляційної скарги сплинув, а скаржником вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху не виконано та не усунуто недоліки апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу повернути скаржнику.
Керуючись ст.ст.169, 298 КАС України, суд, -
У задоволенні клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та продовження строку виконання вимог ухвали суду - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з 14.11.2024 відповідно до ч.2 ст.325 КАС України та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст.329 КАС України.
Головуючий - суддя Я.В. Семененко
суддя Н.А. Бишевська
суддя І.Ю. Добродняк