Справа № 367/8999/23
Суддя: Горбачова Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/8999/23
Провадження №2-а/367/67/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

14 листопада 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Горбачової Ю.В.,

за участі секретаря Музики Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції Фроленкова Ігоря Анатолійовича, Головного управління Національної поліції України в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції Фроленкова Ігоря Анатолійовича, Головного управління Національної поліції України в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову зазначено, що 26 жовтня 2023 року інспектором СРПП ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Фроленковим Ігорем Анатолійовичем відносно позивача була винесена постанова серії ББА № 552246 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн 00 коп. Відповідно до змісту вище вказаної постанови, працівник поліції визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та порушенні п. 2.9.В Правила дорожнього руху - «керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби».

Із вище вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та такою що винесена з порушенням норм матеріального (адміністративного) та процесуального права, тому підлягає скасуванню з наступних обставин.

Позивач підтверджує той факт, що 26.10.2023 року близько 21 години, він, керуючи транспортним засобом марки Mitsubishi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Тургенівська в місті Ірпінь в напрямку до вул. Мечнікова, 24а, та був зупинений працівниками поліції. В подальшому відносно позивача було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ББА № 552246.

Зауважує, що у постанові, а саме в пункті 7 «До постанови додаються...», відсутні будь-які докази вини позивача. Інспектором належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення ПДР України. Тому сама постанова, без обґрунтування її доказами, не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення. Окрім того, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, інспектором не надано жодного доказу, який би підтверджував факт порушення позивачем п 2.9.В ПДР України, не зазначено і засіб фіксації, якщо така і проводилася, оскільки дані про такі докази не внесені до оскаржуваної постанови.

Звертає увагу, що перед початком руху задній номерний знак його автомобіля підсвічувався. Разом з тим, серед вичерпного переліку несправностей, передбачених п. 31.6 ПДР України, несправності пристрою, який освітлює номерний знак та яка виникла в процесі руху авто - немає. Тому вважає, що працівник поліції незаконно виніс постанову, оскільки мав би надати можливість усунути несправність на місці, або ж надати можливість рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконання вимог п. 9.9 та п. 9.11 ПДР України.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 552246 від 26 жовтня 2023 року винесену інспектором СРПП ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 , а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13 листопада 2023 року адміністративний позов було залишено без руху з зазначенням недоліків та наданням позивачу строку для їх усунення. У відповідний строк позивач усунув виявлені недоліки.

11 грудня 2023 року ухвалою суду за даним адміністративним позовом було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18.01.2024 року від відповідача Головного управління Національної поліції України в Київській областідо суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ГУНП в Київській області вважає заявлені позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування зазначеного вказує, що у відповідності до вимог чинного законодавства інспектором на місці зупинки транспортного засобу було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення. Звертає увагу на положення ст. 252 КУпАП України, якими передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. У зв`язку з наведеним, в задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у відзиві ГУНП в Київській області не було наведено та до самого відзиву не було долучено жодних доказів на обґрунтування позиції відповідача.

Також, 20.02.2024 року від відповідача інспектора СРПП ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції Фроленкова Ігоря Анатолійовичадо суду надійшов аналогічний відзив на позовну заяву, в якому інспектор вважає, що заявлені позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

При цьому, судом встановлено, що відповідачем, всупереч вимогам п. 2 ч. 4 ст. 162 КАС України, до відзиву не було долучено належних доказів його надсилання іншим учасникам справи, оскільки з наданих скріншотів відправлень з електронної поштової скриньки не можливо встанови який саме документ (його зміст) та кому саме було направлено.

Відтак, суд залишає вказаний відзив без розгляду, оскільки він не відповідає вимогам чинного законодавства.

У судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

У судове засідання відповідач - інспектор СРПП ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_2 не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні адміністративного позову просив відмовити.

У судове засідання представник відповідача - Головного управління Національної поліції України в Київській області також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи ГУНП України в Київській області повідомлено належним чином, причини неявки суду не повідомлено.

Відповідно до п. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін за наявними у справі доказами.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2023 року інспектором СРПП ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Фроленковим Ігорем Анатолійовичем відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ББА № 552246 від 26.10.2023 року, якою позивача було визнано винним у порушенні п. 2.9.В Правила дорожнього руху, а саме: керування автомобілем у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим накладено штраф у розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн 00 коп., що підтверджується копією відповідної постанови.

Позивач підтверджує той факт, що 26.10.2023 року близько 21 години, він дійсно, керуючи транспортним засобом марки Mitsubishi, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Тургенівська в місті Ірпінь в напрямку до вул. Мечнікова, 24а, та був зупинений працівникам поліції, які в подальшому склали щодо нього зазначену постанову.

Проте, з висновками оскаржуваної постанови позивач не погоджується, вважає її незаконною та такою що винесена з порушенням норм матеріального (адміністративного) та процесуального права, вказуючи що перед початком руху задній номерний знак його автомобіля підсвічувався. При цьому, зауважує, що на інспектором, підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, не надано жодного доказу, який би підтверджував факт порушення ним п 2.9.В ПДР України, а також не зазначено і засіб фіксації, оскільки дані про такі докази не внесені до оскаржуваної постанови, а сама постанова, без обґрунтування її доказами, не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість прийнятої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з винесенням постанови про адміністративне правопорушення з визнанням його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення стягнення.

Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому обов`язковою умовою для визнання таких дій/бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та статтею 6 КАС України.

Положеннями ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знаку.

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, що має бути доведений відповідними доказами, в тому числі суб`єктивну сторону, а саме направленість умислу особи, яка керує транспортним засобом, на порушення вимог ПДД.

Проте судом не встановлено, що в діях позивача вбачається склад даного правопорушення. Так, дійсно оскаржувана постанова не містить посилань на будь-які докази події та вини водія. Інспектором належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення ПДР України. До того ж, як зазначає позивач, несправність освітлювального засобу номерного знаку виникла у дорозі. При цьому, матеріали справи не містять у собі будь-яких доказів на підтвердження зворотного.

Зі змісту норми ст. 283 КУпАП слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених посадовою особою доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції. Разом з тим, вказана постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем вказаного адміністративного порушення.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, показання технічних приладів та засобів, тощо, на підставі яких працівником поліції зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Отже, встановлена законом певна процедура, щодо притягнення до адміністративної відповідальності особи та доведення в її діях складу правопорушення, в якому вона обвинувачується, в цій справі дотримана не була.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП настає внаслідок керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, суд прийшов до висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

На підставі викладеного, суд вважає обставини, на які посилається позивач доведеними, а позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Суд зауважує, що згідно ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами внутрішніх справ (Національною поліцією). При чому, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальне звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції при розгляді справ про адміністративні правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а тому інспектор ОСОБА_2 не є належним відповідачем у справі.

Відтак, враховуючи наведені обставини та на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, саме з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536,80 грн., сплачений останнім при зверненні до суду з даним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 121-3, 213, 222, 247, 268, 287, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5, 6, 72-77, 80, 139, 229, 242-246, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції Фроленкова Ігоря Анатолійовича, Головного управління Національної поліції України в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ББА № 552246 від 26.10.2023 року, винесену інспектором СРПП ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Фроленковим Ігорем Анатолійовичем, якою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП України у вигляді штрафу у розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн 00 коп.

Закрити відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) провадження по справі на підставі ч. 1 ст. 247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (адреса: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Ю.В. Горбачова