Справа № 420/11525/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/11525/24

Перша інстанція: суддя Марин П.П.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И Л А:

15 квітня 20024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції №451о/с від 18 березня 2024 року «По особовому складу», виданий на виконання постанови Верховного Суду від 07 березня 2024 року у адміністративній справі № 420/3952/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області з 16 квітня 2020 року;

стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу із вирахуванням із відповідної суми належних до сплати податків і зборів;

допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області з 16 квітня 2020 року та стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць з вирахуванням із відповідної суми належних до сплати податків і зборів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що наказом Департаменту патрульної поліції від 07 грудня 2021 року № 1729о/с, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 420/3952/20 поновлено на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 16 квітня 2020 року. Постановою Верховного Суду від 07 березня 2024 року у справі № 420/3952/20 касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.

При цьому, питання про поворот виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі №420/3952/20 повинен був вирішувати Верховний Суд або Одеський окружний адміністративний суд за заявою Департаменту патрульної поліції. Проте Департамент патрульної поліції не звертався до суду із заявою про поворот виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі №420/3952/20. Водночас, ні Верховний Суд, ні Одеський окружний адміністративний суд не ухвалювали судових рішень про поворот виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 420/3952/20, зокрема шляхом скасування наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Таким чином, на переконання представника позивача, Департамент патрульної поліції порушив встановлений процесуальний порядок повороту виконання судового рішення і видав протиправний наказ про скасування наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача зазначив, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Зокрема, Департамент патрульної поліції наполягає на тому, що даний спір не є майнового характеру, а тому норми КАС України щодо повороту виконання рішення суду не підлягають застосування у спірних правовідносинах.

Також відповідач вказує, що наказом Департаменту патрульної поліції №451 о/с від 18.03.2024 року скасовано пункт наказу Департаменту патрульної поліції від 07.12.2021 року №1729 про поновлення позивача на посаді на виконання постанови Верховного Суду від 07.03.2024 року у справі №420/3952/20, а не з власної ініціативи відповідача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

08 квітня 2020 року начальником ДПП прийнято наказ №216 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень», пунктом 6 якого до інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом ДПП від 15 квітня 2020 року № 275о/с «Про особовий склад» відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області з 15 квітня 2020 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року, залишеним без змін в частині поновлення на посаді постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року, ОСОБА_2 поновлено на службі в поліції на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полка управління патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 16 квітня 2020 року.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 07 грудня 2021 року № 1729о/с, серед іншого, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 420/3952/20 поновлено на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 16 квітня 2020 року.

Постановою Верховного Суду від 07 березня 2024 року у справі № 420/3952/20 касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.

18 березня 2024 року наказом Департаменту патрульної поліції № 451о/с «По особовому складу» на виконання постанови Верховного Суду від 07 березня 2024 року, серед іншого, скасовано пункт наказу Департаменту патрульної поліції від 07 грудня 2021 року № 1729о/с про поновлення на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0132123) з 16 квітня 2020 року.

06 квітня 2024 року на адресу ОСОБА_1 надійшов лист Управління патрульної поліції в Одеській області від 18 березня 2024 року № 6608/41/13/02/01-24 «Про направлення витягу з наказу про звільнення», до якого було додано наказ Департаменту патрульної поліції від 18 березня 2024 року № 451о/с «По особовому складу» та довідку № 368 від 13 березня 2024 року про отримані поліцейським предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився.

Не погоджуючись з наказом Департаменту патрульної поліції від 18 березня 2024 року № 451о/с позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача зі служби в поліції з 16 квітня 2020 року обумовлено прийняттям Верховним Судом постанови від 07 березня 2024 року у справі № 420/3952/20.

З огляду на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2022 року у справі №420/3952/20, які ухвалені на користь ОСОБА_1 , Департамент патрульної поліції повинен був поновити його на посаді, а у подальшому повторно звільнити у зв`язку з ухваленням Верховним Судом постанови від 07.03.2024 року у справі №420/3952/20, коли перестала існувати правова підстава для залишення його на посаді.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 3, ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 9-1) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави; 12) у разі надання особою завідомо неправдивої інформації під час прийняття на службу в поліції.

Відповідно до положень ст. 23 Дисциплінарного статуту Національної поліції України строк дії дисциплінарних стягнень з моменту оголошення їх порушникові становить: звільнення зі служби в поліції - протягом трьох років.

Закінчення строку дії дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади не дає поліцейському права бути поновленим на посаді, з якої він був звільнений за порушення дисципліни.

Поліцейський, звільнений з поліції за вчинення дисциплінарного проступку, не може бути прийнятий на службу до поліції протягом трьох років з дня виконання наказу про звільнення.

Відповідно до обставин даної справи, наказом ДПП від 15 квітня 2020 року № 275о/с «Про особовий склад» відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області з 15 квітня 2020 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 420/3952/20 позов ОСОБА_1 до Національної поліції Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним наказу про звільнення та поновлення на посаді - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 6 наказу Департаменту патрульної поліції від 08 квітня 2020 року № 216 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 15 квітня 2020 року № 275 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції. Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 16 квітня 2020 року. Зобов`язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України самостійно здійснити нарахування та виплату позивачеві середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період 16 квітня 2020 року по 29 жовтня 2021 року включно. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та в частині стягнення заробітної плати за один місяць. У решті позову відмовлено.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Принцип обов`язковості судових рішень закріплений і в ст. 14 КАС України, відповідно до змісту якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби та присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Крім того, відповідно до положень частини другої ст. 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з частиною п`ятою ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняття органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 07 грудня 2021 року № 1729о/с, серед іншого, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 420/3952/20 поновлено на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 16 квітня 2020 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року у справі № 420/3952/20 апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду 29 жовтня 2021 року змінено, викладено абзац п`ятий його резолютивної частини в наступній редакції: «Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 121 728 (сто двадцять одна тисяча сімсот двадцять вісім) гривень». В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду 29 жовтня 2021 року залишено без змін.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 30 жовтня 2023 року №1459о/с ОСОБА_1 призначено командиром роти № 1 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області з 31 жовтня 2023 року.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 30 листопада 2023 року №1630о/с відповідно до ст. 81, 82 Закону України «Про національну поліцію», а також наказу МВС України від 12.03.2016 № 177 «Про затвердження Порядку присвоєння спеціальних звань поліції та позбавлення спеціальних звань», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 04.04.2016 за №498/28628 присвоєно спеціальне звання капітан поліції ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 07 березня 2024 року у справі № 420/3952/20 касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2022 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовлено.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 18 березня 2024 року № 451о/с «По особовому складу» на виконання постанови Верховного Суду від 07 березня 2024 року, серед іншого, скасовано пункт наказу Департаменту патрульної поліції від 07 грудня 2021 року № 1729о/с про поновлення на посаді інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0132123) з 16 квітня 2020 року.

З наведених обставин вбачається, що позивач був звільнений зі служби в поліції з 16 квітня 2020 року відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», однак правомірність вказаного звільнення підтверджена постановою Верховного Суду від 07 березня 2024 року.

В поданій позовній заяві та апеляційній скарзі позивач визначає протиправним своє звільнення зі служби в поліції, яке фактично відбулось 18 березня 2024 року, та вважає, що Верховний Суд, ухвалюючи поставну від 07 березня 2024 року, мав вирішити питання про поворот виконання судового рішення або ж відповідач мав подати відповідне клопотання процесуального характеру до суду першої інстанції.

Колегія суддів не погоджується з вказаними доводами позивача, оскільки сам факт поновлення позивача на службі у грудні 2021 року був тимчасовим заходом для захисту прав позивача, допоки Верховний Суд не спростував висновки судів попередніх інстанцій.

Водночас, поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника, яка застосовується лише після набрання судовим рішенням законної сили. Її суть полягає у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням. Така форма захисту притаманна майновим спорам.

Проте, у трудових правовідносинах працівник та роботодавець не виступають у ролі боржника та стягувача, оскільки робітник виконує роботу, яка має оплачуватись у встановленому розмірі. Фактично, неможливо здійснити повернення робітнику затраченого часу та стягнути з нього за це раніше нараховану заробітну плату.

Більш того, під час судового розгляду трудових спорів та до ухвалення остаточного рішення, поновлення працівника на раніше займаній посаді є способом захисту його трудових прав та надання особі можливості працювати під час розгляду судової справи, а не вирішенням самого спору по суті.

З огляду на зазначене, позивач наказом Департаменту патрульної поліції від 07 грудня 2021 року № 1729о/с не був остаточно поновленим на своїй посаді, а лише тимчасово отримав відповідну форму захисту своїх трудових прав на певний період а саме до закінчення розгляду справи №420/3952/20.

Ухвалюючи постанову від 07 березня 2024 року Верховний Суд остаточно вирішив даний спір та визначив правомірність звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з 16 квітня 2020 року. Після того, як правова підстава поновлення позивача перестала існувати (скасування Верховним Судом рішень суду першої та апеляційної інстанцій) законних підстав перебування позивача на службі не було, тож роботодавець видав наказ, яким скасував поновлення його на посаді.

Отже, визнання наказу про звільнення правомірним на будь-якому етапі судового розгляду не зумовлює необхідності здійснювати поворот виконання судового рішення та повторно звільняти особу з займаної посади.

В той же час, очевидним є факт, що особа, яка під час судового розгляду свого трудового спору була поновлена на посаді, має приступити до виконання своїх трудових обов`язків та отримати всі визначені чинним законодавством види соціального захисту, зокрема, нарахування заробітної плати, відрахування за рахунок роботодавця всіх зборів та платежів, зарахування відповідного періоду роботи до страхового стажу.

Між тим, наказом від 18.03.2024 року №451о/с позивачу перераховано стаж служби в поліції, а саме до визначеного наказом від 15.04.2020 року №275о/с стажу додано стаж за фактично відпрацьований час за період з 07.12.2021 року до 18.03.2024 року, який станом на 18.03.2024 року в календарному обчислені склав 10 років 10 місяців 25 днів, та зобов`язано виплатити грошову компенсацію за невикористані дні відпусток.

За таких обставин, судом не встановлено порушень соціальних та трудових прав позивача з боку відповідача при прийнятті оскаржуваного наказу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наказ Департаменту патрульної поліції від 18 березня 2024 року № 451о/с «По особовому складу» є правомірним, прийнятим без порушень процедури, тому скасуванню не підлягає.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 22 квітня 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко