Справа № 420/35241/23
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/35241/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року (суддя Пекний А.С., м. Одеса, повний текст рішення складений 09.04.24) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, викладену у листі від 29.08.2023 №24451-24264/Г-02/8-1500/23, про переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ відповідно заробітку, зазначеного в довідках №118 від 03.08.2023, №119 від 03.08.2023, №120 від 03.08.2023, та провести перерахунок та виплату пенсії з 15.08.2023 з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням апелянт подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги ГУ ПФУ зазначило, що позивач на дату звернення до органу Пенсійного фонду, не досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону 1058-IV, а тому вважає, що право на пенсію згідно Закону №889-VIII у нього відсутнє.

На переконання апелянта призначення пенсії до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону 1058-IV, зокрема пенсії по інвалідності, Законом №889-VIII не передбачено.

Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 11.06.2014 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Наказом Одеської митниці від 19.06.2019 №497-о ОСОБА_1 звільнено з посади державного службовця відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 87 Закону України «Про державну службу» та п. 1 ст. 40 КЗпП України.

15.08.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», до якої було додано довідки Одеської митниці №118 від 03.08.2023, №119 від 03.08.2023, №120 від 03.08.2023.

На звернення щодо пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Одеській області листом від 29.08.2023 №24451-24264/Г-02/8-1500/23 повідомило, що пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 (далі Закон № 889), який набрав чинності з 01.05.2016, передбачено право державних службовців за певних умов на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723 (далі - Закон №3723). На призначення пенсії за віком за Законом №889 можуть розраховувати дві категорії осіб:

- державні службовці, які на день набрання чинності Законом №889 (01.05.2016) обіймали посади державної служби та мали не менш 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів;

- особи, які на день набрання чинності Законом №889 мали не менш 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів.

Призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №889 не передбачено.

Вважаючи вказані дії відповідача щодо відмови у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи його позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач є інвалідом ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 20 років, при цьому, на станом на 01.05.2016 займав посаду державної служби та мав не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, тому що позивач має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст. 37 Закону №3723-XII, відповідно, наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону №3723-XII.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступного.

Так, відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі і вище Закон №889-VIII) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону №889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону №1058-IV.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі Закон 3723-ХІІ), крім статті 37, яка застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Так, згідно з частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до частини 6 статті 37 Закону №3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV, особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.

Водночас, приписи частини 9 статті 37 Закону №3723-XII визначають, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Згідно частини 10 статті 37 Закону №3723-XII якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі.

Згідно частини 12 статті 37 Закону №3723-XII якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК серія12ААБ №237545, виданою 10.06.2019 р., має стаж на посаді державної служби понад 20 років, перед зверненням за призначенням пенсії працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців (а.с. 9).

З огляду на наведене, а також враховуючи, що ОСОБА_1 , перед зверненням за призначенням пенсії за Законом №1058, працював на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у позивача права на призначення пенсії відповідно до Закону №889-VІІІ.

Досліджуючи доводи ГУ ПФУ в Одеській області, що при призначенні пенсії державним службовцям після 01.05.2016 законодавець встановив правила, відповідно до яких застосуванню в цьому випадку підлягають в сукупності норми, визначені пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, а також норми, передбачені частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII, які визначають умови для призначення пенсії державного службовця, зокрема, вік, стаж державного службовця і страховий стаж, колегія суддів дійшла таких висновків.

Головними критеріями для переведення особи з пенсії по інвалідності, призначеної згідно Закону №1058-IV, на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №889-VIII, є наявність інвалідності, стаж на посаді державної служби понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії працювати на посаді, що віднесена до посад державних службовців,

Колегія суддів враховує, що висновки суду першої інстанції у даній справі відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, а також правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постановах від 09.05.2023 по справі №560/928/20, від 29.06.2023 по справі №560/5061/22.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію державного службовця.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

В матеріалах справи наявні довідки, видані на ім`я позивача Одеською митницею, а саме: довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією) (а.с. 24-30).

Колегія суддів дослідила вказані довідки та погоджується із висновком суду першої інстанції про відповідність довідок змісту та формі, які встановлені Порядком №622 та Постанові №1-3.

За таких підстав колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що для належного захисту порушених прав позивача слід зобов`язати відповідача призначити та здійснити нарахування та виплату позивачу з 15.08.2023 пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII з врахуванням заробітку, зазначеного в довідках №118 від 03.08.2023, №119 від 03.08.2023, №120 від 03.08.2023, з врахуванням раніше виплачених сум.

Підсумовуючи усе викладене апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов