Справа № 520/28088/24
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 р. Справа № 520/28088/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасечнік О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов.2,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Харківського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №39 від 09.09.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період навчання та строкової служби з 01.12.1982 по 26.06.1990 та період роботи з 02.04.1993 по 20.09.2004 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 04.09.1981 та повторно розглянути заяву від 02.09.2024 щодо призначення пенсії за віком;

3) судовий збір стягнути з відповідача на користь позивача.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Біцуловою А.А., яка діє на підставі ордеру серії АН №1382054 від 07.10.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. Так, до загального страхового стажу частково зараховано період згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки запис внесено з порушеннями, що є порушеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.07.1974 №162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58, а саме: з 02.04.1993 по 20.09.2004 - відсутні відомості про перейменування установи. Крім того, для зарахування періоду навчання, згідно диплома №925786 з 01.09.1983 по 15.06.1990 слід долучити уточнюючу довідку, оскільки зазначений період перетинається з проходженням військової служби. Зазначені дії представник позивача вважає протиправними та такими, що порушують конституційні права позивача.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи та документів, що надійшли до суду.

01.11.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача вважає викладені позивачем позовні вимоги безпідставними, такими, що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства. ОСОБА_1 02.09.2024 звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058. Зазначена заява була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням ПФУ в Харківській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09.09.2024 № 39, позивачу було відмовлено в призначенні пенсії. Відмовляючи в призначенні пенсії за віком Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виходило з наступних обставин: вік позивача становить 60 років. Необхідний страховий стаж для призначення пенсії 31 рік. Страховий стаж позивача становить 29 років 0 місяців 15 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до загального страхового стажу частково зараховано період згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки запис внесено з порушеннями, що є порушеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.07.1974 № 162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58, а саме: з 02.04.1993 по 20.09.2004 відсутні відомості про перейменування установи. Для зарахування періоду навчання, згідно диплома № 925786 з 01.09.1983 по 15.06.1990, слід долучити уточнюючу довідку, оскільки зазначений період перетинається з проходженням військової служби. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, вважає, що у даному випадку немає жодних підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 11.10.2024 суд відкрив провадження у справі, призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою від 02.09.2024 про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області №39 від 09.09.2024 відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зазначено, що вік заявника 60 років. Необхідний страховий стаж становить 31 рік, страховий стаж особи становить 29 років 0 місяців 15 днів. У разі відсутності, починаючи з 01 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2027 року від 24 до 34 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частинами першої та другої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2028 року від 15 до 25 років.

Також, в рішенні зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до загального страхового стажу частково зараховано період згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки запис внесено з порушеннями, що є порушеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.07.1974 №162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58, а саме: з 02.04.1993 по 20.09.2004 - відсутні відомості про перейменування установи. Для зарахування періоду навчання, згідно диплома №925786 з 01.09.1983 по 15.06.1990, слід долучити уточнюючу довідку, оскільки зазначений період перетинається з проходженням військової служби. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого частиною першою статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області №39 від 09.09.2024 відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Також, в рішенні зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до загального страхового стажу частково зараховано період згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки запис внесено з порушеннями, що є порушеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.07.1974 №162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58, а саме: з 02.04.1993 по 20.09.2004 відсутні відомості про перейменування установи (а.с. 24).

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд зазначає, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на особисті права позивача.

Зазначена позиція узгоджується із висновками Верхового Суду, викладеними у постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, в рішенні Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області №39 від 09.09.2024 зазначено, що для зарахування періоду навчання, згідно диплома №925786 з 01.09.1983 по 15.06.1990, слід долучити уточнюючу довідку, оскільки зазначений період перетинається з проходженням військової служби.

Згідно з п. "д" ч.3 ст.56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до копії диплому серії НОМЕР_3 від 15.06.1990 підтверджується, що позивач у 1983 році вступив до Краматорського індустріального інституту і в 1990 році закінчив повний курс названого інституту за спеціальністю устаткування і технологія зварювального виробництва.

Відповідно до записів трудової книжки позивача, останній з 01.09.1983 по 26.06.1990 проходив навчання на денному відділенні Краматорського індустріального інституту.

Відповідно до записів у військовому квитку позивача, останній з 09.11.1985 по 17.11.1987 був на військовій службі.

Отже, позивач під час навчання в освітньому закладі був призваний на військову службу.

Так, підставою відмови позивачу у зарахуванні періоду його навчання стало те, що цей період перетинається з військовою службою.

Згідно з розрахунком страхового стажу позивача, йому зараховано період військової служби з 09.11.1985 по 17.11.1987.

Отже, відповідач не був позбавлений можливості вирахувати період навчання позивача, що не охоплюється періодом військової служби.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Також, згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Крім того, згідно із частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідачем не надано до суду доказів вчинення ним дій щодо перевірки записів у трудовій книжці та інших документах позивача для призначення пенсії.

Тобто, органом пенсійного фонду не вчинено заходів, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для з`ясування обставин наявності у позивача стажу.

З огляду на викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №39 від 09.09.2024 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на те, що відповідачем неналежним чином розглянуто заяву позивача, суд приходить до висновку, що для ефективного захисту прав позивача є підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.09.2024 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

Враховуючи те, що заяву позивача та додані документи не було розглянуто належним чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання та строкової служби з 01.12.1982 по 26.06.1990 та період роботи з 02.04.1993 по 20.09.2004 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 04.09.1981 звернені на майбутнє та не підлягають задоволенню.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (параграф 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки жодного правового значення для правильного вирішення справи не мають.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

VIІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Квитанцією від 07.10.2024 № 8099-9240-7814-0802 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 968,96 грн. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 484,48 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов.2,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №39 від 09.09.2024 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.09.2024 про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог в сумі 484,48 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов.2,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022, )

Рішення у повному обсязі складено та підписано 11.11.2024.

Суддя О.В. Пасечнік