Справа № 240/9154/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9154/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович Ірина Едуардівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

11 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 05 липня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не здійснення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком, починаючи з 04.06.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком за період з 04.06.2022 по 28.11.2022.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що на підставі даних паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 від 29.12.2004, виданого Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області, судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03 червня 2022 року ОСОБА_1 виповнилось 60 років.

10 червня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення їй пенсії за віком .

Відповідно до пункту 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1) за принципом екстериторіальності вказану заяву розглядало Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області прийняло рішення від 17.06.2022 №81, яким відмовило позивачу у призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю у неї необхідного страхового стажу в розмірі 29 років. У вказаному рішенні пенсійним органом було зазначено, що за наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 , обчислений у відповідності до вимог чинного законодавства, становить 18 років 10 місяців 15 днів. При цьому, за результати розгляду документів, доданих до заяви до стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди її роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 27.03.1981, оскільки вказане в ній ім`я " ОСОБА_2 " (на російській мові) не співпадає з паспортними даними ОСОБА_1 , згідно яких її ім`я на російській мові " ОСОБА_2 ". Також до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1977 по 28.02.1981 в Житомирському автомобільно-шляховому технікумі за спеціальністю "Будівництво і експлуатація автомобільних шляхів" через невідповідність вказаних в дипломі від 28.02.1981 даних щодо особи (а саме її імені), якій він виданий, з даними вказаними в паспорті ОСОБА_1 .

Про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області рішення від 17.06.2022 №81 про відмову в призначення пенсії позивача повідомило Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, шляхом направлення їй відповідного листа-повідомлення.

В подальшому, ОСОБА_1 ще двічі, а саме 27.06.2022 та 18.07.2022 зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявами про призначення їй пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вказані заяви за принципом екстериторіальності опрацьовувались Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За результатами розгляду заяви від 27.06.2022 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення від 04.07.2022 №81, а за результатами розгляду заяви від 18.07.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення від 25.07.2022 №81. Цими рішеннями ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю в неї необхідного страхового стажу в розмірі 29 років. Крім того, в обох рішеннях, аналогічно, як і в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області рішення від 17.06.2022 №81, було зазначено про неможливість зарахування усіх періодів її роботи до страхового стажу через розбіжності в написанні її імені та імені по батькові в трудовій книжці, архівній довідці від 22.06.2022 №1123/01-14, виданій Державним вищим навчальним закладом "Ужгородський національний університет" та дипломі про освіту від 28.02.1981, виданому Житомирським автомобільно-шляховим технікумом, порівняно з відомостями, вказаними в її паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 від 29.12.2004, виданого Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернулась до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області із заявою про встановлення факту належності їй документів.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.10.2022 у справі №279/3549/22, яке набрало законної сили 25 листопада 2022 року, заяву ОСОБА_1 було задоволено та встановити факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_3 , виданої 27.03.1981 року Меловським районним дорожньо-ремонтним будівельним управлінням Ворошиловградським облдорбудом; архівної довідки №1123/01-14, виданої 22.06.2022 Державним вищим навчальним закладом "Ужгородський національний університет"; та диплому від 28.02.1981 про здобуття спеціальності "Будівництво і експлуатація автомобільних шляхів" в Житомирському автомобільно-шляховому технікумі.

29.11.2022 ОСОБА_1 в черговий раз звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до якої, серед інших документів, також додала рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.10.2022 у справі №279/3549/22.

За принципом екстериторіальності вказану заяву від 29.11.2022 розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та прийняло рішення від 02.12.2022 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.

Згідно інформації, вказаної в пенсійній справі, пенсію за віком ОСОБА_1 було призначено з 29.11.2022, тобто з дати останнього її звернення із відповідною заявою про призначення пенсії.

Позивач вважає, що згідно частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вона має право на виплату їй пенсії з 04.06.2022 - з дня, наступного за днем досягнення нею 60-річного пенсійного віку, а не з 29.11.2022, а тому вона звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Основні принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону №1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846.

Відповідно до пунктів 1.6, 1.7 Порядку №22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

В силу вимог п.4.1 Порядку №22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (п.4.3 Порядку №22-1).

Абзацом 8 частини 2 статті 5 Закону №1058-ІV визначено, що виключно цим Законом визначаються: пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком.

У силу вимог частини 1 статті 26 Закону №1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 202 року - не менше 29 років.

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З матеріалів справи встановлено, що на дату первинного звернення із заявою про призначення пенсії (10.06.2022) ОСОБА_1 досягнула 60-річного віку, водночас, розглянувши надані нею документи, пенсійний орган не зарахував в повному обсязі всі періоди її роботи до страхового стажу через розбіжності в написанні її імені та по-батькові в трудовій книжці та дипломі про освіту порівняно з даними її паспорту, та як наслідок встановив відсутність в неї необхідного страхового стажу не менше 29 років для призначення їй пенсії за віком.

Спір між позивачем і відповідачем у цій справі виник у зв`язку з тим, що пенсійний орган вважає днем звернення за призначенням пенсії повторне звернення ОСОБА_1 29.11.2022 із заявою про призначення пенсії та доданим до неї рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.10.2022 у справі №279/3549/22 про встановлення факту належності документів, після розгляду якої було встановлено наявність у позивача достатнього страхового стажу в розмірі 29 років, а тому саме з дати цього повторного звернення (29.11.2022) їй була призначена та почала виплачуватись пенсія.

Однак, як вірно вказав суд першої інстанції, право позивача на отримання пенсії в даному випадку не може ставитися в залежність від факту подання пенсійному органу додаткових документів і підлягає поновленню з моменту виникнення такого права, тобто з дня первинного звернення до пенсійного органу.

Відповідно до пп.1 п.1 ст.45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Судом встановлено, що вперше ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення пенсії 10.06.2022, тобто в межах трьох місяців від дати досягнення нею 60-річного пенсійного віку (03.06.2022). Подавши вказану заяву, позивач заявила про своє волевиявлення щодо отримання пенсії за віком.

Водночас, необхідно зазначити, що розбіжності у правовстановлюючих документах (трудовій книжці та дипломі про освіту), внаслідок як пенсійний орган не зарахував усіх періодів роботи позивача до її страхового стажу та відповідно дійшов висновку про відсутність у неї необхідного для призначення пенсії стажу, виникли не з вини останньої, та не залежали від волі позивача, а рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.10.2022 у справі №279/3549/22 лише встановлено факт належності позивачу цих документів. При цьому, вказані документи були додані позивачем до заяви від 10.06.2022.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 має право на отримання пенсії за віком з 04.06.2022 (з дня, наступного за днем досягнення нею 60-річного пенсійного віку), оскільки первинне звернення із заявою для реалізації права на призначення пенсії було здійснено нею протягом трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, а тому відповідач зобов`язаний був нараховувати та виплачувати їй пенсію саме з 04.06.2022.

Матеріалами справи підтверджується, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплачує позивачу пенсію за віком не з 04.06.2022, а з 29.11.2022 (дати її повторного звернення із заявою та рішенням суду про встановлення факту належності документів), що свідчить про протиправність таких дій відповідача.

Відповідно до пп. 4.10. розділу ІV Порядку №22-1 після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Згідно правових норм пп. 1.1 розділу I Порядку №22-1, під вжити в цьому Порядку терміном "орган, що призначає пенсію" розуміється територіальний орган Пенсійного фонду до якого заявником подана заява про призначення пенсії.

Отже, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, як територіальний орган Пенсійного фонду до якого позивачем подавалась заява про призначення пенсії, в розумінні правових норм порядку є органом, що призначає пенсію, а тому саме вказане управління відповідно до пп. 4.10. розділу ІV Порядку №22-1 здійснює повноваження щодо виплати позивачу пенсії та відповідно й несе відповідальність за її невиплату в спірний період.

Відтак, рішення суду першої інстанції в частині зобов"язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити за період з 04.06.2022 по 28.11.2022 нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, колегія суддів також вважає вірним.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. При вирішенні даного публічно-правового спору, суд правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 липня 2024 року, в межах доводів апеляційної скарги відповідача відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Житомирський окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 05 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Залімський І. Г.