Справа № 240/6795/24
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/6795/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос О.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

12 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

представника позивача: Ляшенко Р.В.

представника відповідача: Савицької І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Фаворит Компані" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2024 року Приватне акціонерне товариство "Фаворит Компані" звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати винесені Головним управлінням ДПС у Житомирській області податкові повідомлення-рішення №1 вiд 26.03.2024, №1 від 26.03.2024, №1 від 26.03.2024, №1 від 26.03.2024.

В обґрунтування позову зазначає, що висновки податкового органу про заниження податку на прибуток у сумі 13 756 092 грн., заниження податку на додану вартість на загальну суму 7 111 628 грн., завищення від`ємного значення з ПДВ що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму 8172920 грн., не складання та не реєстрацію за операціями неповного декларування податкових зобов`язань податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 15 284 548 грн., заниження суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору у зв`язку з виплатою доходів у формі додаткового блага є безпідставними та не підтверджені жодними доказами.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано винесені Головним управлінням ДПС у Житомирській області податкові повідомлення-рішення №1 вiд 26.03.2024, №1 від 26.03.2024, №1 від 26.03.2024, №1 від 26.03.2024.

Відшкодовано Приватному акціонерному товариству "Фаворит Компані" понесені судові витрати у розмірі 30 280,00 грн. сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

10 жовтня 2024 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представники позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом №148-п Головного управління ДПС України у Житомирській області від 03.02.2022 було оформлено рішення про проведення документальної планової виїзної перевірки ПАТ"Фаворит Компані".

Згідно вказаного наказу було визначено провести документальну планову виїзну перевірку ПАТ"Фаворит Компані" з 22 лютого 2022 року тривалістю 10 робочих днів. Перевірку провести з метою контролю за дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства за період діяльності із 01.01.2017 по 30.09.2021 та законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності із 01.01.2016 по 30.09.2021 .

На підставі вказаного наказу 22.02.2022 було розпочато перевірку приватного акціонерного товариства "Фаворит Компані" з питань дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства за період діяльності із 01.01.2017 по 30.09.2021 та законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності із 01.01.2016 року по 30.09.2021.

За результатами проведеної перевірки було складено акт №15/06-30-07-01/13579674 від 02.01.2024 (далі - первинний акт).

ПрАТ "Фаворит Компані" не погоджуючись з викладеними в акті порушеннями подало заперечення до первинного акту.

За результатами розгляду поданих заперечень, 13.02.2024 ГУ ДПС у Житомирській області було прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства Фаворит Компані" з питань, що стали предметом оскарження по запереченню (вх.№4067/7 від 30.01.2024) на акт перевірки №15/06-30-07- 01/13579674 від 02.01.2024.

В подальшому в період з 28.02.2024 по 05.03.2024 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства "Фаворит Компані".

За результатами проведення такої перевірки було складено акт №4208/06-30-07- 01/13579674 від 12.03.2024.

Перевіркою встановлено порушення:

- пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.188.1 ст.188 ПКУ, ст.3, ст.4 та ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996-ХIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (із змінами та доповненнями), Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку №15 "Доходи", який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 "Про затвердження Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку" та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток у сумі 14 987 345 грн., в тому числі по періодам: 2018 - 7562030 грн.; - 1 кв. 2019 - 1 061 886 грн.; - 1 півр. 2019 - 1 331 710 грн.; - 3 кв. 2019 - 1 895 840 грн.; - 2019 - 1 937 076 грн.; - 1 кв. 2020 - 40 557 грн.; - 1 півр. 2020 - 131 885 грн.; - 3 кв. 2020 - 192 430 грн.; - 2020 - 4899737 грн.; - 1 кв. 2021 - 359 564 грн.; - 1 півр. 2020 - 515 122 грн. та - 3 кв. 2021 - 588 502 грн.

- пункту 44.1, ст.44, п.185.1 ст.185, ст.187, ст.188, абзацу 11 п.201.4 ст.201 ПКУ, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 9 135 436 грн., а саме по періодах: лютий 2018 -175541 грн.; березень 2018-288 301 грн.; квітень 2018 - 34 773 грн.; травень 2018-56 303 грн.; грудень 2018 - 7 847 339 грн.; січень 2019 - 733 179 грн. та завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму -7 517 171 грн. (рядок 21 Декларації за вересень 2021 року).

- пункту 201.10 ст.201 ПКУ щодо порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, встановлено не складання та не реєстрація за операціями неповного декларування податкових зобов`язань податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ16652607 грн., а саме по періодах: - лютий 2018 -175541 грн.; березень 2018-288301 грн.; квітень 2018 -34773 грн.; травень 2018 56303 грн.; грудень 2018- 7847339 грн.; січень 2019 - 733179 грн.; лютий 2019 -363587 грн.; березень 2019-83108 грн.; квітень 2019 -85534 грн.; травень 2019-214270 грн.; липень 2019-626811 грн.; жовтень 2019-45818 грн.; січень 2020-45063 грн.; червень 2020-101475 грн.; серпень 2020 -67273 грн.; грудень 2020-5230341 грн.; січень 2021 -166617 грн.; лютий 2021 -147304 грн.; березень 2021-85595 грн.; квітень 2021 -66152 грн.; травень 2021-106690 грн.; липень 2021-81533 грн.

Позивачем було подано заперечення до акту №4208/06-30-07-01/13579674 від 12.03.2024 . Вказані заперечення не розглядались відповідачем.

На підставі акту перевірки відповідачем складено податкові повідомлення-рішення:

-№1 від 26.03.2024 на суму 17362121.50 грн. в т.ч. 14987345.00 грн. з податку на прибуток та 2374776,50 грн. штрафної санкції;

-№1 від 26.03.2024 на суму 11419295.00 грн. (в т.ч. 9135436,00 грн. з податку на додану вартість та 2283859.00 грн. штрафної санкції);

-№1 від 26.03.2024 на суму 7517171.00 грн., зі зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість:

-№1 від 26.03.2024 на суму 44200.00 грн. штрафної санкції за не складання податкових накладних з ПДВ.

Позивач не погоджується з встановленими в акті перевірки порушеннями та, як наслідок, вважає винесені податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем в ході розгляду справи не доведено суду, що позивач здійснював реалізацію (продаж) майнових прав на нерухоме майно нижче їх звичайної ціни.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із п.185.1. ст.185, п.187.1. ст.187, п.188.1. ст.188 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до п.201.1, п.201.4, п.201.6 ст.201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один із способів, визначених п.201.1 ст.201 ПК України; податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця; податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

З аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування податком на прибуток, є факт придбання товарів (послуг) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Згідно частини 1 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року №996-ХІV).

У свою чергу, інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку (частина 3 статті 9 цього Закону).

При цьому, податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим, відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платниками податків вносяться відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Дана правова позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду України, які викладені у його постановах від 27 червня 2017 року у справі № 808/1062/14, від 14 березня 2017 року у справі № 826/757/13-а, Верховного Суду, зокрема у постанові від 06 лютого 2018 року №К/9901/5042/17.

Таким чином, для підтвердження включення витрат на оплату товарів, виконаних робіт, наданих послуг до складу витрат підприємства, а також для підтвердження включення сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за виконані роботи до складу податкового кредиту, необхідні первинні документи (платіжні доручення, податкові накладні, акти виконаних робіт тощо), оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

Щодо податкових повідомлень-рішень №1 вiд 26.03.2024, №1 від 26.03.2024, №1 від 26.03.2024.

Рішенням №1 від 26.03.2024 визначено податкові зобов`язання зі сплати податку на прибуток приватних підприємств на суму 17362121.50 грн., в т.ч. 14987345.00 грн. з податку на прибуток та 2374776,50 грн. штрафної санкції.

Рішенням №1 від 26.03.2024 визначено податкові зобов`язання зі сплати податку на додану вартість на суму 11419295.00 грн. , в т.ч. 9135436,00 грн. з податку на додану вартість та 2283859.00 грн. штрафної санкції;

Рішенням №1 від 26.03.2024 зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість на суму 7517171.00 грн.

Рішення №1 від 26.03.2024 прийнято за порушення пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.188.1 ст.188 ПКУ, ст.3, ст.4 та ст.9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (із змінами та доповненнями), Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку №15 "Доходи", який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 "Про затвердження Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку" та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток в 14987345 грн., в тому числі по періодам: 2018 - 7562030 грн.; -1 кв.2019 - 1061886 грн.; -1 півр.2019 - 1331710 грн.; -3 кв.2019 - 1895840 грн.; -2019 - 1937076 грн.;-1 кв.2020 - 40557 грн.;-1 півр.2020 - 131885 грн.;-3 кв.2020 - 192430 грн.;-2020 - 4899737 грн.;-1 кв.2021 - 359564 грн.;-1 півр.2020 - 515122 грн. та -3 кв. 2021- 588502 грн.

Підставою для прийняття ППР №1 від 26.03.2024 та нарахування податку на прибуток стали наступні порушення контролюючого органу, викладені в акті перевірки, а сам:: ПрАТ "Фаворит Компані" здійснювало реалізацію (продаж) майнових прав на нерухоме майно нижче їх звичайної ціни, в результаті чого було занижено показники по рядку 01 декларації "Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку". Період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: 2018, 2019, 2020 та 3 квартали 2021.

Рішення №1 від 26.03.2024 про донарахування податкових зобов`язань зі сплати податку на додану вартість та штрафних санкцій та №1 від 26.03.2024 про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість прийнято за порушення пункту 44.1, ст.44, п.185.1 ст.185, ст.187, ст.188, абзацу 11 п.201.4 ст.201 ПКУ, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 9 135 436 грн., а саме по періодах: лютий 2018 -175541 грн.; березень 2018-288301 грн.; квітень 2018 -34773 грн.; травень 2018-56303 грн.; грудень 2018 - 7847339 грн.; січень 2019 - 733179 грн. та завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму -7517171 грн. (рядок 21 Декларації за вересень 2021 року).

З приводу вказаного порушення в акті перевірки зазначено, що ПрАТ "Фаворит Компані" занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість внаслідок не нарахування податкових зобов`язань на суму перевищення звичайної ціни самостійно виготовлених товарів/послуг над фактичною ціною їх постачання. Період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: лютий 2018, березень 2018, квітень 2018, травень 2018, грудень 2018, січень 2019, лютий 2019, березень 2019, квітень 2019, травень 2019, липень 2019,жовтень 2019, січень 2020, червень 2020, серпень 2020, грудень 2020, січень 2021, лютий 2021, березень 2021, квітень 2021, травень 2021, липень 2021.

ПрАТ "Фаворит Компані" завищено від`ємне значення з податку на додану вартість внаслідок не нарахування податкових зобов`язань на суму перевищення звичайної ціни самостійно виготовлених товарів/послуг над фактичною ціною їх постачання. Період фінансово-господарської діяльності платника податків, при здійсненні якої вчинено ці порушення: лютий 2018, березень 2018, квітень 2018,травень 2018, грудень 2018, січень 2019, лютий 2019, березень 2019, квітень 2019, травень 2019, липень 2019, жовтень 2019, січень 2020, червень 2020, серпень 2020, грудень 2020 , січень 2021, лютий 2021, березень 2021, квітень 2021, травень 2021, липень 2021.

З викладеного слідує, що фактично підставою для винесення оскаржуваних ППР є те, що позивач здійснював реалізацію (продаж) майнових прав на нерухоме майно нижче їх звичайної ціни. При цьому рівень звичайних цін особами, які здійснювали перевірку, встановлювався на підставі отриманої інформації з сайту https://www.lun.ua.

Згідно акту перевірки встановлено:

ПрАТ "Фаворит Компані" в періоді з 01.01.2017 по 30.09.2021 здано в експлуатацію наступні об`єкти будівництва:

1.6 черга будівництва - сертифікат ЖТ №92, виданий Управлінням державного архітектурного контролю ЖМР засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта (двосекційний 10-поверховий житловий будинок з вбудовано- прибудованими приміщеннями громадського призначення, вул. Вітрука, 6) - 6 черга будівництва. Загальна площа будинку - 12035,55 кв. м, загальна площа квартир - 7656,37 кв. м, площа нежитлових приміщень - 2599,38 кв. м, площа вбудовано-прибудованих приміщень - 1779,80 кв. м. Дата видачі - 15.12.2017 року. Генпідрядник - ДП "Фаворит Опт" АТЗТ "Фаворит".

2.7 черга будівництва - сертифікат ЖТ №28, виданий Управлінням державного архітектурного контролю ЖМР засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта (двосекційний 10-поверховий житловий будинок з вбудовано- прибудованими приміщеннями громадського призначення, вул. Вітрука, 6) - 7 черга будівництва. Загальна площа будинку - 10795,67 кв. м, загальна площа квартир - 7284,62 кв. м, площа нежитлових приміщень - 2599,38 кв. м, площа вбудовано-прибудованих приміщень - 1779,80 кв. м. Дата видачі - 07.12.2018 року. Генпідрядник - ДП "Фаворит Опт" АТЗТ "Фаворит".

3. 8 черга будівництва - сертифікат ЖТ №82, виданий Управлінням державного архітектурного контролю ЖМР засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта (двосекційний 10-поверховий житловий будинок з вбудовано- прибудованими приміщеннями громадського призначення, вул. Вітрука, 6) - 8 черга будівництва. Загальна площа будинку - 10888,2 кв. м, загальна площа квартир - 7463,5 кв. м, площа нежитлових приміщень - 2490,5 кв. м, площа вбудованих приміщень - 934,2 кв. м. Дата видачі - 07.12.2020 року. Генпідрядник - ДП "Фаворит Опт" АТЗТ "Фаворит".

Перевіркою встановлено, що ПрАТ "Фаворит Компані" здійснювало реалізацію (продаж) майнових прав на відокремлені житлові приміщення в об`єкті капітального будівництва:

двосекційний 10-поверховий 120-квартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення будівельною за адресою вул. Вітрука, буд. 6;

двосекційний 10-поверховий 128-квартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення за будівельною адресою: м. Житомир, вул.Вітрука, буд. 6;

двосекційний 10-поверховий 112-квартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення за будівельною адресою: м. Житомир, вул.Вітрука, буд 6, VII черга;

двосекційний 10-поверховий 128-квартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення за будівельною адресою: м. Житомир, вул.Вітрука, буд. 6, VIII черга.

Від покупців житла, фізичних осіб та юридичної особи ТОВ "Фаворит Девелопмент Компані", у перевіреному періоді надходили грошові кошти за майнові права на житло (авансові платежі), які відповідно до законодавчих вимог відображались у складі податкових зобов`язань з податку на додану вартість (перша подія). Доходи від реалізації майнових прав декларувалися по даті оформлення накладних на продаж майнових прав та актів приймання-передачі майнових прав покупцям.

На підставі регістрів бухгалтерського обліку ПрАТ "Фаворит Компані" (журналу "Головна книга", обігово-сальдових відомостей по бухгалтерським рахункам 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями товарів, робіт, послуг", 681 "Розрахунки за авансами одержаними", 701 "Дохід від реалізації готової продукції", 791 "Результат операційної діяльності") з доданими до них первинними документами (видаткові накладні, акти приймання-передачі) перевіркою встановлено, що підприємство здійснювало реалізацію (продаж) майнових прав на нерухоме майно нижче звичайних цін.

Позивач не погоджуючись з такими висновками перевіряючих, зазначає про те, що ПрАТ "Фаворит Компані" є Замовником будівництва житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення, та здійснює їх забудову з метою виготовлення та подальшої реалізації вказаного об`єкту та його частин. Тому, отриманий в майбутньому об`єкт будівництва є для нашого Товариства власно виробленою продукцією (товарами/послугами). ПрАТ "Фаворит Компані" заперечує проти використання даних оприлюдненої інформації на загальнодоступному сайті https://www.lun.ua.

В той же час, відповідач, заперечуючи проти позовних вимог зазначає, що позивач не враховує, що інформація щодо ринкових цін відповідно до п.71.1 ст.71 ПКУ та ст.16 Закону України "Про інформацію" є податковою інформацією. Джерела податкової інформації визначено у п.72.1 ст.72 ПКУ, у тому числі у пп.72.1.6 цього пункту, який передбачає використання іншої оприлюдненої або одержаної за запитом інформації. Право на використання податкової інформації щодо ринкових цін та результатів її опрацювання (порівняння із ціною постачання, застосованою платником податків), у тому числі у висновках за результатами перевірок, закріплено у п.71.1 ст.71, п.74.3 ст.74 та пп.83.1.1 п.83.1 ст.83 ПКУ.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками контролюючого органу, з огляду на наступне.

Із матеріалів справи слідує, що між ПрАТ "Фаворит Компані" (Продавець) та ТОВ "Фаворит Девелопмент Компані" (код згідно з ) укладено договір купівлі-продажу майнових прав від 09.12.2015 року №091215 (з додатковими угодами, далі - Договір №091215) на об`єкт капітального будівництва двосекційний 10-ти поверховий 120-ти квартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення та будівельною адресою: м. Житомир, вул. Вітрука, 6 VI черги, кадастровий номер земельної ділянки :04.008:0017, право на спорудження якого виникло у Продавця на підставі проектної документації (Проекту "Двосекційний десятиповерховий житловий будинок з вбудовано прибудованими громадськими приміщеннями"), що розроблена Продавцем. Декларації про початок будівельних робіт зареєстровані Управлінням ДАБІ у Житомирській обл. віл 04 грудня 2015 року за № ЖТ 05 та Договору генерального підряду № 1/15 від 16 жовтня 2015 року, укладений між Продавцем (Замовник) з ДП "Фаворит ОПТ" АТЗТ "Фаворит" (Генпідрядник).

Об`єкт нерухомості - складова та невід`ємна частина об`єкту капітального будівництва, яка виражена у вигляді 108 - ти квартир, орієнтовною загальною площею - 6 792.89 кв. м, спорудження якої здійснюється за замовленням Продавця.

Майнові права - це майнові права на об`єкт нерухомості, які належать Приватному акціонерному товариству "Фаворит Компані".

Майнові права на об`єкт нерухомості за Договором №091215 передаються Продавцем Покупцю, шляхом підписання Акту прийому - передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості, або його частин. Право власності на майнові права переходить від Продавця до Покупця після підписання Акту прийому-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості, або його частин.

Ціна визначена Договором №091215 за згодою Сторін визначається динамічною.

Орієнтовна загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості на день укладення Договору №091215 складає 47 278 514,40 (Сорок сім мільйонів двісті сімдесят вісім тисяч п`ятсот чотирнадцять грн. 40 коп.) гривень, в тому числі ПДВ 20%.

Розрахунок за Договором №091215 здійснюється у наступному порядку:

у випадку, якщо за результатами технічної інвентаризації, при оформленні паспорту на об`єкт нерухомості, фактична загальна площа об`єкта нерухомості збільшиться (чи зменшиться) відносно площі, вказаної в п.12. Договору №091215, то Продавець направляє Покупцю письмове/усне повідомлення про зміну загальної площі та загальної ціни Договору №091215.

Аналогічні договори купівлі-продажу майнових прав між ПрАТ "Фаворит Компані" (Продавець) та ТОВ "Фаворит Девелопмент Компані" від 01.10.2018 року №МН-011018/7 (з додатковими угодами) на об`єкт капітального будівництва двосекційний 10-поверховий 112-ти квартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення за будівельною адресою: АДРЕСА_1 VII черги та об`єкт капітального будівництва двосекційний 10-поверховий 128-ти квартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення за будівельною адресою: АДРЕСА_1 VIII черги.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із підпунктом 14.1.71 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України звичайна ціна - це ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Тобто, у розумінні норм Податкового кодексу України звичайною ціною для здійснення розрахунку бази оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг є ціна, визначена зацікавленими сторонами у цивільно-правовому договорі.

Відповідно до підпункту 14.1.219 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України ринкова ціна це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (постанова від 05.03.2019 у справі №815/3424/17 (адміністративне провадження №К/9901/52271/18)) зробив наступний висновок, що договірна ціна є звичайною ціною та є ринковою ціною, якщо іншого не доведено передбаченими Податковим кодексом України методами визначення звичайної ціни, і такий обов`язок щодо доведення покладено саме на контролюючий орган.

До ідентичних товарів (робіт, послуг) підпунктом 14.1.80 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України віднесено товари (роботи, послуги), що мають однакові характерні для них основні ознаки. При цьому під ідентичними розуміються товари, що мають однакові ознаки з оцінюваними товарами, у тому числі такі, як: фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва (походження); виробник.

Підпунктом 14.1.131 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що до однорідних (подібних) товарів (робіт, послуг) належать товари (роботи, послуги), що не є ідентичними, але мають схожі характеристики і складаються із схожих компонентів, у результаті чого виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення товарів однорідними (подібними) враховуються такі ознаки: якість та ділова репутація на ринку; наявність торговельної марки; країна виробництва (походження); виробник; рік виробництва; новий чи вживаний; термін придатності.

Статтею 10 Закону України "Про ціни і ціноутворення" визначено, що суб`єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують: вільні ціни; державні регульовані ціни. Оскільки майнові права на об`єкти нерухомості не підпадають під державне регулювання ціни на них, то відповідно застосовується вільна ціна. Відповідно до статті 11 вказаного Закону вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін.

Вказана позиція також знайшла своє відображення в Постанові від 29 липня 2021 року, в якій Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 460/87/20, адміністративне провадження № К/9901/10203/21 (ЄДРСРУ № 98646087) досліджував питання щодо ціноутворення та звичайної ціни в рамках податкової перевірки.

Так, з урахуванням наведених вище норм чинного законодавства Верховний Суд дійшов до висновку про те, що суб`єкти господарювання реалізують продукцію за цінами, самостійно визначеними сторонами договору. Така ціна, якщо не доведено зворотне, вважається такою, що відповідає рівню ринкових цін.

Разом з тим, як пояснив в судовому засіданні допитаний як свідок головний державний інспектор відділу планових перевірок управління податкового аудиту ГУ ДПС у Житомирській області ОСОБА_1 , для порівняння цін перевіркою здійснено виключно моніторинг відкритих джерел та проаналізовано оприлюднену Інформацію щодо цін продажу 1 кв.м. житлової нерухомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Так, як вбачається з акту, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, ціна 1 кв.м нерухомого майна згідно реєстру по квартирі площею 62,2 кв. м у 8 черзі будівництва реалізованої фізичній особі ОСОБА_2 відповідно до договору №8/8001МФ від 23.12.23019 становить 15617,56 грн, а ціна реалізації 1 кв. м площі даної квартири становить 13014,63 грн. Різниця між ціною 1 кв. м майнових прав згідно Державного реєстру та ціною реалізації 1 кв. м становить 2602,93 грн.

Також перевіркою встановлено реалізацію в 2021 році майнових прав на квартиру фізичній особі ОСОБА_3 відповідно до договору від 26.12.2019 №8/004МФ за ціною 16626,61грн за 1 кв. м. За цією ж ціною майнові права на квартиру були зареєстровані в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме 16626,61 грн.

Реалізовані майнові права в 2021 році відповідно до договору від 24.12.2019 №8/003МФ фізичній особі ОСОБА_4 за ціною 23275,29 грн за 1 кв. м. При цьому в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано вартість майнових прав за 18535,42 грн. за 1 кв.м.

Крім того, перевіркою встановлено, що пов`язаною особою з ПрАТ "Фаворит Компані", а саме: ТОВ "Фаворит девелопмент компані" (код згідно з ), продано квартири Міністерству оборони України та зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ціною: у 2019 році - від 16681 грн. до 17016 грн. за 1 кв. м та у 2020 році за ціною 19770 грн. за 1 кв. м, що фактично відповідає рівню цін відповідно інформації з відкритих джерел, а саме: даних з сайту https:// ua.kvartirale.com.ua.

Для розрахунку невідповідності договірної ціни продажу 1 кв.м. житлової нерухомості ПрАТ "Фаворит Компані" рівню ринкових цін перевіркою використано оприлюднену інформацію на загальнодоступному сайті https://www.lun.ua.

Отже, донарахування податку на додану вартість та на прибуток здійснено на різницю, що виникає при порівнянні ціни продажу майнових прав Товариством з цінами вказаними перевіряючими як середні ціни по ЖК Авіла, Домашній та Фаворит, які останніми отримані з сайту https://www.lun.ua.

Колегія суддів вважає, що будь яке порівняння таких цін у такий спосіб є необґрунтованим та безпідставним, оскільки не передбачено вимогами чинного законодавства.

Така ж правова позиція відображена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду висловленої в рамках справи № 460/87/20, адміністративне провадження №К/9901/10203/21 (ЄДРСРУ № 98646087, Постанова від 29.07.2021 р.), в якій вказано наступне :

"..Отже, з`ясування рівня звичайних цін має відбуватись відповідно до визначеної процедури, а необхідна інформація - надаватись уповноваженим державним органом.

Таким чином, будь-які дані, надані приватними структурами чи не уповноваженими на це державними органами (висновки, результати досліджень, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно тощо), не є статистичними документами стосовно звичайних цін на товари (роботи, послуги) та не можуть бути підставою для визначення звичайної ціни...".

Також Верховний Суд у постановах від 05 січня 2021 року у справі № 160/6018/19), від 05 січня 2021 року у справі № 200/1718/20-а, від 28 вересня 2022 року у справі №200/14542/19-а зазначив, що особливо важливе значення має факт доведення реалізації самостійно виготовлених товарів/послуг за цінами, які не відповідають ринковим. Цей факт має доводити особа, яка вважає, що ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, не відповідає ринковим. Тобто, обов`язок доведення невідповідності ціни договору рівню звичайних цін покладається на контролюючий орган.

Аналогічна позиція висловлена Верхoвним Судом у складі судoвoї палати з рoзгляду справ щoдo пoдатків, збoрів та інших oбoв`язкoвих платежів Касаційнoгo адміністративнoгo суду у постанові від 26 березня 2024 року у справі № 200/773/20-а, яка повинна враховуватися судами під час вирішення тотожних спорів.

Як зазначила представник позивача, товариство ніколи не розміщувало та не надавало жодної інформації для її аналізу та поширення через вказаний сайт. Ніколи не співпрацювати з його власниками/розробниками та не можуть нести жодної відповідальності за будь які ціни, що вказані там.

Також суд звертає увагу на розміщене на сайті застереження за посиланням https://lun.ua/uk/faq вказано : "ЛУН не несе відповідальності за забудовника, зміни у термінах введення в експлуатацію будівель та цінову політику девелоперських компаній.".

Отже, суд зазначає, що порівняння з цінами вказаними перевіряючими як середні ціни по ЖК Авіла, Домашній та Фаворит, які останніми отримані з сайту https://www.lun.ua є неправомірним.

Більш того, ні до акту перевірки, ні в судовому засіданні не надано жодних документів, які підтверджують вказані в акті цифри.

При цьому, як вже зазначалося, з`ясування рівня звичайних цін має відбуватись відповідно до визначеної процедури, а необхідна інформація - надаватись уповноваженим державним органом.

Проте, сайт https://www.lun.ua не є таким уповноваженим органом.

Крім того, представником позивача на вимогу суду було надано декілька копій договорів купівлі-продажу майнових прав з фізичними особами, укладених між позивачем та покупцями.

Так, по 6-й черзі будівництва : договір №4/д-3 від 03.11.2015 , договір № 11/д-3 від 07.12.2015 .

З вказаних договорів слідує, що договори укладались у 2015 році на стадії отримання дозволу на початок підготовчих робіт (до моменту отримання дозволу на початок будівництва) з відтермінуванням до очікуваного строку введення об`єкта в експлуатацію - два роки.

При цьому, суд зазначає, що ціни на листопад-грудень 2015 в акті перевірки не визначались.

По 7-й черзі будівництва : договір №003/7 від 14.06.2016 , договір №004/7 від 23.06.2016.

З вказаних договорів слідує, що договори укладались у 2016 році на стадії проєктування (до моменту отримання дозволу на початок будівництва) з відтермінуванням до очікуваного строку введення об`єкта в експлуатацію понад два роки.

При цьому, ціни на червень 2016 в акті перевірки не визначались.

По 8-й черзі будівництва: договір №002/8 від 12.02.2018 , з якого вбачається, що договір укладався у лютому 2018 року на стадії отримання дозволу на початок будівництва з відтермінуванням до очікуваного строку введення об`єкта в експлуатацію понад два роки.

При цьому, ціни на лютий 2018 в акті перевірки не визначались.

Договір №8/003МФ від 24.12.2019 укладався у 2019 році на стадії отримання дозволу на початок будівництва та високим ступенем готовності з відтермінуванням до очікуваного строку введення об`єкта в експлуатацію близько 6 місяців, ціна 1 м.кв становила 16576,00 грн. При цьому, ціна на грудень 2019 акті перевірки визначались лише по ЖК Домашній і становила 13500,00 грн.

Суд зазначає, що перевіряючими у табл. Розміщеній на арк. 9-12 акту зазначені договори укладені Товариством за період з 2015 року по 2019 рік, в той час як ціни для визначення "середнього рівня" з сайту https://lun.ua (як видно з табл. на арк 8 Акту) взято за серпень 2018- липень 2021 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 також пояснив, що ціни порівнювалися на момент приймання - передачі. З сайту брали ціну на готові квартири.

В той же час, як зазначила представник позивача, реалізація майнових прав була не нижче собівартості, оскільки ціна визначалася на час укладення договорів.

Колегія суддів погоджується з такими доводами позивача та зазначає, що договірна ціна, у відповідності до загальних вимог чинного законодавства, визначається сторонами в договорі в момент його укладання, то відповідно і рівень ціни узгоджується сторонами в момент підписання договору.

Разом з тим, перевіряючими, окрім іншого, фактично здійснено порівняння цін з розривом у 2-3 роки між датою визначена ціни сторонами договору та датою на яку вказана ціна з сайту https://lun.ua, що теж є неправомірним.

Також, порівнянні, в таблиці на арк. 9-12 акту, ціна реалізації Товариством порівняна з ціною з сайту https://lun.ua, яка не відповідає цінам вказаним в табл. на арк. 8 Акту.

Крім того, у п.4.1 Розділу 4 Договорів зазначено, що ціна визначена даним договором за згодою сторін визначається твердою лише у випадку повної оплати Покупцем даного договору протягом терміну, визначного п.п.4.3.1, в іншому випадку ціна є динамічною.

У п.4.2 договорів визначено орієнтовну вартість майнових прав в день укладення договору та вказано, що остаточна ціна договору затверджується сторонами після кінцевого виготовлення технічної документації та визначення кінцевої площі.

Колегія суддів зазначає, що в ході розгляду справи відповідач належним чином не пояснив та не підтвердив належними доказами критерії та розрахунки, за якими відбувалося порівняння цін з урахуванням того, що предметом договорів купівлі-продажу були майнові права на не готові об"єкти нерухомості, які в подальшому можуть змінюватися за наслідками проведення будівельних робіт та виготовлення технічної документації.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що відповідачем в ході розгляду справи не доведено суду , що позивач здійснював реалізацію (продаж) майнових прав на нерухоме майно нижче їх звичайної ціни, а відтак, висновки про заниження податку на прибуток в 14987345 грн., податку на додану вартість на суму 9135436 грн. та завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду на суму -7517171 грн. (рядок 21 Декларації за вересень 2021 року) не відповідають встановленим обставинам справи та є безпідставними.

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкові повідомлення-рішення -№1 від 26.03.2024 на суму 17362121.50 грн. в т.ч. 14987345.00 грн. з податку на прибуток та 2374776,50 грн. штрафної санкції; №1 від 26.03.2024 на суму 11419295.00 грн. (в т.ч. 9135436,00 грн. з податку на додану вартість та 2283859.00 грн. штрафної санкції); №1 від 26.03.2024 на суму 7517171.00 грн., зі зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість підлягають скасуванню, як протиправні.

Щодо податкового повідомлення-рішення №1 від 26.03.2024 на суму 44200.00 грн. штрафної санкції за не складання податкових накладних з ПДВ.

В акті перевірки зазначено про порушення пункту 201.10 ст.201 ПКУ щодо порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, встановлено не складання та не реєстрація за операціями неповного декларування податкових зобов`язань податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ16652607 грн., а саме по періодах: лютий 2018 -175541 грн.; березень 2018-288301 грн.; квітень 2018 -34773 грн.; травень 2018 56303 грн.; грудень 2018 - 7847339 грн.; січень 2019 - 733179 грн.; лютий 2019 -363587 грн.; березень 2019-83108 грн.; квітень 2019 -85534 грн.; травень 2019-214270 грн.; липень 2019-626811 грн.; жовтень 2019-45818 грн.; січень 2020-45063 грн.; червень 2020-101475 грн.; серпень 2020 -67273 грн.; грудень 2020-5230341 грн.; січень 2021 -166617 грн.; лютий 2021 -147304 грн.; березень 2021-85595 грн.; квітень 2021 -66152 грн.; травень 2021-106690 грн.; липень 2021-81533 грн.

Відповідно до п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5статті 198 та пунктом 199.1статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 120-1.1 ст.120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Колегія суддів звертає увагу, що порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України в частині відсутності реєстрації податкових накладних є похідним за своєю суттю, оскільки безпосередньо пов`язане із встановленням у акті перевірки порушення щодо заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

З урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо скасування податкового повідомлення-рішення від №1 від 26.03.2024.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 13 листопада 2024 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.