Справа № 300/2496/24
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" листопада 2024 р. справа № 300/2496/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області відповідно до змісту якого просить: визнати протиправними дії щодо відмови у виплаті пенсії по інвалідності 3-ої групи; зобов`язати здійснювати виплати пенсії по інвалідності 3-ої групи за весь час призначення інвалідності.
На обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 13.06.2023 йому було призначено пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На час призначення пенсії його страховий стаж становив 16 років 10 місяців 26 днів. Однак, пенсійним органом переглянуто пенсійну справу позивача та не зараховано до стажу період роботи в ТОВ ПЗФ «Кронос Сервіс» з 13.01.1998, внаслідок чого припинено виплату пенсії по інвалідності. Також зазначає, що пенсійний орган при призначенні пенсії не врахував до його страхового стажу період навчання з 1989 по 1992 роки. Просить позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області скористалося правом подання відзиву на позов, в якому просить в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що до територіального органу Пенсійного фонду України звернувся ОСОБА_1 із заявою від 05.07.2023 про призначення пенсії по інвалідності ІІІ групи. Відповідно до принципу екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та винесено рішення від 20.11.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатами розгляду доданих до заяви документів страховий стаж позивача становить 10 років 11 місяців 07 днів, вік позивача - 48 років. Не взято до уваги запис про прийняття на роботу з 13.01.1998 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.10.1992, оскільки відсутня дата звільнення та відсутні дані в системі персоніфікованого обліку (а.с.48).
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
05.07.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності (а.с.37).
З 13.06.2023 пенсійний орган призначив позивачу пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування, що сторонами визнається.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.11.2023 №40 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначено, що заявник звернувся до пенсійного органу 05.07.2023, вік заявника 48 років. Страховий стаж становить 10 років 11 місяців 07 днів. Згідно наданих документів не взято до уваги запис про прийняття на роботу з 13.01.1998 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.10.1992, так як відсутня дата звільнення та відсутні дані СПОВ (а.с.14).

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 07.03.2024 №8629-6375/Ф-03/8-2800/24 повідомило позивача про те, що його страховий стаж склав 10 років 11 місяців 7 днів. При визначенні права на призначення пенсії до страхового стажу не було враховано період роботи згідно з записами трудової книжки, виданої 08.10.1992 у ТОВ ПЗФ Хронос Сервіс з 13.03.1998, оскільки відсутній запис про звільнення з роботи, що суперечить вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях. Крім того, відсутні відомості про сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб. Також вказано, що оскільки пенсія ОСОБА_1 вже була призначена, за результатами розгляду заяви прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії та обчислено переплату пенсії за період з 13.06.2023 по 30.11.2023 (а.с.12).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (надалі також - Закон №1058-IV).

Статтею 1 зазначеного Закону визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 30 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи. Пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Згідно із частиною 1 статті 32 Закону №1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб з інвалідністю II та III груп зокрема: від 46 років до досягнення особою 48 років включно - 11 років.

Пенсійний орган зазначає, що стаж роботи позивача становить 10 років 11 місяців 7 днів (а.с.56).

За змістом абзацу 1 частини 2 статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення (надалі також - Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (надалі також Порядок №22-1) до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637.

За змістом пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі також - Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Пунктами 3, 17 18, 23 - 25 вказаного Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку. Довідки, видані колгоспами при залишенні членом колгоспу роботи, а також довідки, видані в більш пізній період колгоспами, які згодом припинили свою діяльність, можуть братися до уваги й тоді, коли вони не містять підстав видачі. У тих випадках, коли періоди роботи зараховуються до стажу роботи на підставі показань свідків, один із яких свідчить про роботу заявника за більший період, ніж інші, встановленим вважається період, який підтверджений двома або більше свідками.

Згідно пункту 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 (надалі також - Інструкція №58, в редакції на час спірного періоду роботи позивача) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3 Інструкції №58).

За змістом пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи (п.2.26 Інструкції №58).

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п.4.1 Інструкції №58).

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку №637: довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи, а за відсутності документів про наявний стаж або відсутності архівних даних, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, пов`язаних з заявником спільною роботою.

Як слідує із запису №9 трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 08.10.1992 позивач 13.01.1998 прийнятий на роботу столяром до ООО ПЗФ «Хронос Сервіс», наказ №6-к від 13.01.1998 (а.с.47).

Запис про звільнення з ООО ПЗФ «Хронос Сервіс» в трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 від 08.10.1992 відсутній.

Зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області згідно наданих документів не взято до уваги запис про прийняття на роботу з 13.01.1998 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.10.1992, так як відсутня дата звільнення та відсутні дані СПОВ.

У позові позивач стверджує, що спірний трудовий стаж тривав з 13.01.1998 по 31.01.2003. Також зазначає, що стаж роботи до 2000 року не може підтвердити ні додатковими документами, ні за допомогою свідків. Вважає, що з 2000 року стаж роботи має бути доступним для обліку та врахування у зв`язку із початком роботи системи персоніфікованого обліку.

В записі №7 трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 08.10.1992 зазначено, що 13.01.1998 він прийнятий на роботу до ООО ПЗФ «Хронос Сервіс». На вказаному записі про прийом на роботу міститься нечіткий відтиск печатки. При цьому, запис про звільнення із вказаного товариства в трудовій книжці колгоспника відсутній.

Вказане свідчить про грубе недотримання наведених вище вимог законодавства щодо порядку заповнення трудової книжки та в сукупності викликає обгрунтовані сумніви у достовірності внесених записів щодо стажу роботи позивача в ООО ПЗФ «Хронос Сервіс».

Як зазначалося судом вище, відповідно до пунктів 2, 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто, у зв`язку з неточностями та невірними записами у трудовій книжці, що підтверджують наявний трудовий стаж, підтверджуючими документами можуть бути довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи або ж довідки архівних установ.

Однак, ОСОБА_1 не надав пенсійному органу жодних додаткових документів на підтвердження періоду роботи в ООО ПЗФ «Хронос Сервіс». Такі документи не надані і суду.

Також позивачем не доведено належним чином обставину неможливості видачі відповідною архівною установою документів для підтвердження стажу роботи у ООО ПЗФ «Хронос Сервіс».

Суд наголошує на тому, що через відсутність відомостей про звільнення позивача з ООО ПЗФ «Хронос Сервіс» (зокрема щодо дати звільнення) неможливо встановити період протягом якого позивач працював у вказаному товаристві, тобто кінцеву дату звільнення з роботи.

Таким чином, пенсійним органом правомірно не зараховано до стажу роботи позивача період роботи в ООО ПЗФ «Хронос Сервіс» згідно рішення від 20.11.2023, котре прийнято після призначення позивачу з 13.06.2023 пенсії по інвалідності, тобто за результатами перегляду пенсійної справи позивача.

Водночас, суд зауважує, що негативні наслідки для позивача пов`язані виключно з відсутністю необхідних додаткових підтверджуючих документів щодо періоду роботи позивача в ООО ПЗФ «Хронос Сервіс».

Суд зауважує, що згідно відомостей із реєстру застрахованих осіб (довідка форми ОК-5) відсутні дані про сплату страхових внесків в період роботи позивача в ООО ПЗФ «Хронос Сервіс», як і відсутня інформація про період роботи позивача у вказаному товаристві. (а.с.54).

Вказані відомості про застраховану особу (довідка форми ОК-5) містять дані про періоди роботи позивача та сплату страхових внесків з 2015 по 2023 роки.

Слід вказати, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування/страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування періодів роботи через несплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Однак, в спірному випадку, сукупність відсутності відомостей про період роботи в трудовій книжці колгоспника та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування унеможливлює встановлення спірного періоду роботи позивача, зокрема дати звільнення з ООО ПЗФ «Хронос Сервіс» та, як наслідок, його зарахування до стажу роботи.

З огляду на вказане вище суд виснує, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області правомірно прийнято рішення від 20.11.2023 за №40 про відмову у призначені пенсії по інвалідності.

Твердження ОСОБА_1 в позовній заяві про те, що пенсійним органом не зараховано до його стажу роботи період навчання з 1989 по 1992 рік в Коломийському ПТУ-10, є помилковими.

Так, за змістом наявної в матеріалах справи копії диплому ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 25.06.1992 позивач навчався в СПТУ 10 м. Коломия Івано-Франківської області з 01.09.1989 по 25.06.1992 (а.с.43).

Згідно наданого пенсійним органом розрахунку стажу роботи позивача до його стажу зараховано період навчання з 01.09.1989 по 25.06.1992 (а.с.56).

В позові позивач покликається на приписи абзацу 3 частини 1 статті 40 Закону №1058 та зазначає, що свою трудову діяльність завершив 31.03.2023 на посаді майстра ТОВ «Водоканал» в період коли виникла і тривала пандемія та запроваджено воєнний стан в Україні.

Згідно із абзацом 3 частини 1 статті 40 Закону №1058 за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Відповідно до записів №1, 2 трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 03.12.2018 ОСОБА_1 працював у ТОВ «Водоканал Покуття» з 03.12.2018 по 31.03.2023 (а.с.48).

Зазначений період роботи зарахований до стажу роботи позивача, що підтверджується розрахунком стажу (а.с.56).

Жодних доказів щодо врахування чи неврахування заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за період роботи у ТОВ «Водоканал Покуття» позивачем суду не надано.

Крім того, в спірному випадку позивачу припинено виплату пенсії по інвалідності, відтак спір щодо порядку її обчислення в межах розгляду цієї справи про поновлення виплати пенсії, враховуючи висновок суду про відсутність підстав для зарахування до стажу описаних вище спірних періодів роботи, є передчасним.

Підсумовуючи наведене, суд зазначає про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій щодо відмови у виплаті позивачу пенсії по інвалідності та зобов`язання здійснювати виплату пенсії по інвалідності ІІІ групи за весь час призначення інвалідності.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ),

відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, площа Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., Харків, Харківська область, 61000).

відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.