Справа № 160/12667/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/12667/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 року (суддя Озерянська С.І.) у справі №160/12667/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 24.04.2024 року №91 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 16.04.2024 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 16.04.2024 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах, призначеної згідно Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ та Закону України №796-12. Досягнувши загального пенсійного віку позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки. Відповідач відмовив у призначенні пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки, оскільки позивачу вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку №1. Позивач вважав таку відмову протиправною.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 року в задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позову суд зазначив, що в спірних правовідносинах

позивач фактично просив перевести його з пенсії за віком, призначену на пільгових умовах, на пенсію за віком на загальних підставах, однак пенсія за віком, призначена зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є різновидом пенсії за віком, але зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення пенсії за віком повторно та, відповідно, застосування при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами, які зазначені у позові. Заявник апеляційної скарги наполягає на тому, що відповідно до вимог чинного законодавства позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення іншого виду пенсії, до якої надав необхідний пакет документів, проте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно відмовлено у праві щодо вибору виду пенсійного забезпечення. Позивач також звертає увагу на те, що судом першої інстанції у спірних відносинах не були застосовані відповідні висновки Верховного Суду, які зроблені в аналогічних спорах та які підтверджують право особи, якій рані була призначена пільгова пенсії, на призначення пенсії за віком на умовах, передбачених Законом України №1058.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що 16.04.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок/перехід на інший вид пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2021, 2022 та 2023 роки.

Вказана заява з урахуванням принципу екстериторіальності передана на розгляд до

Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області О/Р № 91 від 24.04.2024 року відмовлено ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

У рішенні зазначено, що позивач отримує пенсію за віком призначену відповідно до Закону № 796-12, ст 55, п 1 (Робота під час ліквідації аварії на ЧАЕС за списком №1), страховий стаж врахований по 30.06.2022 року, який враховано відповідно до заяви 05.07.2022 року по стажу, абз.3 ч.4 ст.42 Закону України №1058. Повідомлено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Однак і в цьому випадку розрахунок заробітної плати здійснюватиметься з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення/перерахунку попереднього виду пенсії. Виняток становить перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії (за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком). Тільки в цьому випадку показник середньої заробітної плати (доходу) за три попередні роки буде застосовано для обчислення пенсії за віком за наявності 24 місяців страхового стажу, набутого після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. З огляду на вищезазначене, оскільки ОСОБА_1 уже призначено пенсію за віком призначену відповідно до Закону № 796-12, ст. 55,п 1 (Робота під час ліквідації аварії на ЧАЕС за списком №1), то для переведення на пенсію за віком на загальних умовах у зв`язку з досягненням 60-ти років, підстав немає.

Не погодившись з таким рішення відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Приписами ст. 9 Закону № 1058 передбачено такі види пенсійних виплат: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами частини другої статті 40 Закону № 1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058 установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Колегія суддів зазначає, що аналіз статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» дає підстави для висновку, що особи, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте, вид пенсії, що їм призначається - це пенсія за віком, яка згідно вищенаведених положень законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також, апеляційний суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2023 року у справі № 580/3792/23 сформулював наступні висновки:

1) статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку;

2) пенсія за віком, призначена з урахуванням положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначається, перераховується та виплачується у відповідності з положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як зазначено раніше, до виникнення спірних правовідносин позивачу призначено пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, призначену з урахуванням положень статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Водночас, 16.04.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок/перехід на інший вид пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2021, 2022 та 2023 роки.

Оскільки заява позивача до відповідача фактично стосувалась призначення йому того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена раніше (пенсія на пільгових умовах), то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021 2023 роки.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач, який раніше вже реалізував своє право на отримання пенсії за віком (зі зменшенням пенсійного віку) та отримує пенсію за віком, яка призначена йому довічно, на момент звернення до відповідача із заявою від 16.04.2024 року не мав права на повторне призначення того ж самого виду пенсії, у зв`язку з чим Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відмовляючи позивачу у повторному призначенні пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітно плати в Україні за 2021-2023 роки, діяло на підставі та у межах повноважень, передбачених нормами чинного законодавства.

Також колегія суддів вважає хибними посилання позивача на правові позиції, викладені Верховним Судом у постановах у справах, №428/450/17, №211/1898/17, №520/608/17, 577/5237/16-а, №639/2751/17 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 року у справі № 876/5312/17, у зв`язку з їх нерелевантністю у спірних правовідносинах, оскільки у зазначених справах першочергово пенсія була призначена особам за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, а в подальшому, особи були переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стосовно аргументів позивача про прояви дискримінації суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що дискримінація у будь-якій формі заборонена, але встановлені обставини у цій справі не дають підстав для висновку про те, що у спірному випадку із позивачем поводились інакше, ніж з іншими, в аналогічній ситуації.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 року у справі №160/12667/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, які визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 12.11.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк