Справа № 300/6979/24
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" листопада 2024 р. справа № 300/6979/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Компанії "Венсімарс Менеджмент Лімітед", в інтересах якої діє адвокат Хітько Василь Миколайович, до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скорився правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 17.10.2024. Позовні вимоги не визнав. Свою позицію обґрунтовує тим, що за результатами камеральної перевірки встановлено несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань з орендної плати за земельні ділянки та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки із затримкою до 30 календарних днів та більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати грошового зобов`язання. Як наслідок, контролюючим органом застосовано штрафні санкції згідно зі спірними в цій справі податковими повідомленнями-рішеннями. Якщо граничний термін виконання платником податків зобов`язань зі сплати узгоджених за податковими деклараціями, що самостійно задекларовані ним як платником податків, припадає на період починаючи з 24.02.2022 до дня набрання чинності Законом №2260-IX (27.05.2022), а сплачені такі зобов`язання з порушенням строку після 31.07.2022, починаючи з 01.08.2022 у контролюючого органу є підстави для застосування штрафних санкцій відповідно до пункту 124.1 ст.124 Податкового кодексу України. Звернув увагу, що Товариством не було подано заяву щодо неможливості виконання податкового обов`язку відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України та Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225. Враховуючи наведене, штрафні санкції згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, визначені правомірно.
Суд, дослідивши письмові докази, письмові пояснення викладені у заявах по суті справи, зазначає наступне.
Компанія "Венсімарс Менеджмент Лімітед" згідно з свідоцтва про інкорпорацію № НОМЕР_1 , інкорпорована в Республіці Кіпр, перебуває за неосновним місцем обліку, як платник місцевих податків в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області (а.с.7-9).
Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (нежитлова нерухомість), з плати за землю в частині орендної плати Компанією "Венсімарс Менеджмент Лімітед".
За результатам перевірки контролюючим органом 21.05.2024 складено акт №9883/09-19-04-10-15 відповідно до висновків якого встановлено несвоєчасну сплату самостійно визначених платником сум грошових зобов`язань за платежем орендна плата з юридичних осіб в розмірі 491721,54 грн. та за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (нежитлова нерухомість) в розмірі 319931,64 грн., чим порушено пункт 287.3 статті 287, підпункт 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України, зокрема по податкових деклараціях:
Не погодившись із висновками акту, позивач 06.06.2024 подав свої заперечення до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, де просив переглянути результати перевірки (а.с.25-35).
За результатами розгляду заперечення, Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області 21.06.2024 надало відповідь в якій зазначено, що під час контрольного заходу невірно проведено розрахунок відліку часу і протермінування узгоджених податкових зобов`язань. Проте це не вплинуло на розмір штрафних санкцій. Таким чином Компанією не надано відповідних доказів, які б спростовували викладені в акті висновки щодо виявлених порушень, а отже передбачена відповідальність відповідно до пункту 124.1 статті 124 Податкового кодексу України (а.с.36-40).
Як наслідок, відповідачем 21.06.2024 винесено податкові повідомлення-рішення:
Позивач не погодився з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 21.06.2024 оскаржив їх в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.
Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.
Згідно з підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Положеннями підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня ( пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).
За приписами п. 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 Податкового Кодексу України).
Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст.56 Податкового кодексу України).
Строки сплати податкових зобов`язань за звітний рік з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації (підпункт 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 податкового кодексу України).
Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (пункт 287.3 ст.287 Податкового кодексу України).
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Як визначено у підпункті 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Як уже зазначалося вище, за результатом проведеної камеральної перевірки за порушення правил сплати (перерахування) грошових зобов`язань, Компанію "Венсімарс Менеджмент Лімітед" притягнуто до відповідальності.
Спірним питанням у цій справі є визначення правомірності застосування оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями штрафу у розмірі 5 та 10 відсотків суми несвоєчасно сплачених грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (нежитлова нерухомість) та з орендної плати на підставі пункту 124.1 статті 124 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 109.1 ст. 109 Податкового кодексу України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
У пункті 124.1 статті 124 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Зазначена норма, як виплаває з її змісту, є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення сплати узгодженого податкового зобов`язання незалежно від того, з яких причин платником податків було здійснено несвоєчасну сплату. Після фактичного погашення боргу платник податку повинен сплатити суму штрафу в розмірі, який залежить від терміну прострочення.
Пунктами 124.2 та 124.3 статті 124 Податкового кодексу України передбачено штрафні санкції за діяння, передбачені пунктом 124.1, але ті, що вчинені умисно.
Так, позиція Верховного Суду, якщо її систематизувати, полягає в тому, що відповідальність, передбачена пунктом 124.1 статті 124 Податкового кодексу України не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання. Водночас обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує настання відповідальності у вигляді штрафу за пунктами 124.2 і 124.3 статті 124 Податкового кодексу України є доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу, а саме, - що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм Податкового кодексу України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.
Тобто, відповідальність, передбачена пунктом 124.1 статті 124 Податкового кодексу України, не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання. З урахуванням цього, посилання позивача на недоведеність вини та відсутність умислу в діях платника є безпідставним.
Розмір штрафної (фінансової) санкції встановлений ст. 124 Податкового кодексу України у відсотках до погашеної суми податкового боргу, а тому сума штрафної санкції за порушення строку сплати узгоджених сум грошових зобов`язань, з урахуванням положень ст. 124 Податкового кодексу України, розраховується за період з дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань, і до дня фактичної сплати боргу.
Штрафна санкція нараховується на суму фактичної сплати в залежності від кількості днів затримки сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.
Таким чином строк затримки сплати має правове значення для визначення розміру штрафної санкції, а не для його кваліфікації.
Під час розгляду цієї справи встановлено, що позивачем допущено несвоєчасну сплату узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (з урахуванням корегування за наслідками розгляду заперечення на акт перевірки), зокрема:
- по декларації від 20.02.2023 №5529 на суму 0,01 грн., термін сплати до 29.01.2024, дата фактичної сплати 15.04.2024, кількість днів прострочення 77;
- по декларації від 19.02.2024 №5517 на суму 0,01 грн., термін сплати до 29.04.2024, дата фактичної сплати 01.05.2024, кількість днів прострочення 2.
Окрім цього, позивачем допущено несвоєчасну сплату узгоджених сум податкового зобов`язання з орендної плати (із урахуванням корегування за наслідками розгляду заперечення на акт перевірки), зокрема:
Зведені дані по затримці сплати узгоджених сум податкових зобов`язання наведено в акті перевірки від 21.05.2024 №9883/09-19-04-10-15, а відкореговані відповідачем у відповіді на заперечення від 21.06.2024 №7309/6/09-19-04-10-06. Зазначене не заперечується сторонами.
Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у пункті 69 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу.
Так, абзацом 18 пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу, з урахуванням змін, внесених Законом України від 12.05.2022 №2260-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану", який набрав чинності 27.05.2022, визначено, що у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених пп. 112.8.9 п. 112.8 ст. 112 Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності.
При цьому, вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.
Отже, тимчасово, на період дії воєнного стану, починаючи з 27.05.2022, переважають норми в частині звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання платником податків податкових обов`язків у випадках та за умов, передбачених п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу.
Крім того, 03.01.2023 набрали чинності зміни, внесені Законом України від 13.12.2022 №2836-1Х "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України", зокрема, до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу.
Зазначеними змінами для платників податків, що мають можливість виконувати свої податкові обов`язки, які за загальними правилами повинні були виконані у лютому-травні 2022 року, встановлюються нові строки їх виконання, зокрема в частині дотримання термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання податкової звітності, сплати податків.
Так, платники податків зобов`язані в термін не пізніше: 01 серпня 2022 року сплатити податки та збори за звітні (податкові) періоди 2021 року (для річного звітного (податкового) періоду), І квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду).
У разі відсутності у платника податків (у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у межах діяльності, що проводиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи) можливості своєчасно виконувати свої податкові обов`язки, зокрема щодо подання звітності, сплати податків і зборів, підтвердженою за процедурою, визначеною наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225 "Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження" (далі Наказ № 225), такі платники податків звільняються від передбаченої Кодексом відповідальності, але з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні, а ті у яких відновилася така можливість, за умови їх виконання протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей.
Якщо у платника податків була відсутня можливість подати до контролюючого органу такої заяви та відповідних документів (копій документів), інформації, у строк до 30.09.2022 (включно), такий платник податків має це зробити одночасно з набуттям можливості виконання одного із податкових обов`язків (реєстрації податкової накладної, подання звітності, сплати невиконаного податкового зобов`язання тощо), але не пізніше 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей (п. 3, п. 4 розділу ІІ Наказу № 225).
Платники податків, які не подали у строки, встановлені п. 3, п. 4 роздолу ІІ Наказу №225, заяви у довільній формі та відповідних документів (копії документів), що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, передбаченого Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи або щодо яких контролюючий орган прийняв вмотивоване рішення щодо можливості своєчасного виконання таким платником податків свого податкового обов`язку, вважаються такими, що мають можливість своєчасно виконати податкові обов`язки у терміни, визначені Кодексом або іншим законодавством, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи (п. 7 розділу ІІ Наказу № 225).
Законом № 2836-IX, який набрав чинності 03.01.2023, внесено зміни, зокрема, до пп. 69.1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України та встановлено, що такі зміни застосовуються, починаючи з 27.05.2022.
Отже, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39 прим. 2, п. 46.2 Податкового кодексу України, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої Податковим кодексом України відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Також, абзацом 18 підпункту 69.2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України визначено, що у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з Податковим кодексом України, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених пп. 112.8.9 Податкового кодексу України (вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору)), що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину не застосовуються.
Таким чином, тимчасово, на період дії воєнного стану, починаючи з 27.05.2022, превалюють норми в частині звільнення від відповідальності за несвоєчасне виконання платником податків податкових обов`язків у випадках та за умов, передбачених п. 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, тому, норма п. 52 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних санкцій за порушення термінів нарахування, декларування та сплати податків і зборів на період дії карантину не застосовується з 27.05.2022 на період дії воєнного стану.
Отже, з 27.05.2022 припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувалися пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.
Звільнення від відповідальності порушення термінів сплати узгоджених сум грошового зобов`язання передбачено лише якщо граничний термін виконання останнього припадає на період починаючи з 24.02.2022 до 27.05.2022 (тобто до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану") за умови подання податкової звітності до 20.07.2022 та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31.07.2022.
В свою чергу, 29.07.2022 Наказом Міністерства фінансів України № 225 затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - Порядок № 225).
Розділом II Порядку № 225 (в редакції станом на 29.07.2022) були передбачені підстави неможливості виконання платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами податкових обов`язків (у тому числі обов`язків податкових агентів), зокрема:
1) втрата (знищення чи зіпсуття) первинних документів, комп`ютерного та іншого обладнання внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації;
2) неможливість використати чи вивезти документи, комп`ютерне та інше обладнання внаслідок ведення бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації;
3) використання чи вивезення документів, комп`ютерного або іншого обладнання, пов`язане з ризиком для життя чи здоров`я посадової особи платника податків або неможливе у зв`язку з встановленням уповноваженими органами державної влади відповідно до закону в умовах воєнного стану заборон та/або обмежень;
4) можливість витоку інформації щодо обсягів та місць зберігання пального або спирту етилового та їх знищення надалі внаслідок складання та реєстрації акцизних накладних, та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо (виключно в частині виконання визначених цим абзацом обов`язків);
5) відсутність у платника податків інших посадових осіб, уповноважених відповідно до законодавства нараховувати, стягувати та вносити до бюджету податки, збори, а також вести бухгалтерський облік, складати та подавати податкову та фінансову звітність, відсутність можливості у власника призначити таких посадових осіб за умови відсутності у такого платника податків об`єктів оподаткування, або показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу, може бути пов`язана з такими обставинами:
посадова особа є одночасно одним із власників юридичної особи за умови, що відсутність такого співвласника (акціонера, учасника, засновника) унеможливлює прийняття рішення про призначення на постійній або тимчасовій основі іншої посадової особи;
юридична особа заснована на власності окремої фізичної особи, яка одночасно є єдиною посадовою особою такої юридичної особи.
6) перебування (податкова адреса платника податків та/або фактичне знаходження/знаходження виробничих потужностей тощо) на території населеного пункту, у якому ведуться воєнні (бойові) дії, який (які) знаходиться в оточенні (блокуванні) або тимчасово окупований збройними формуваннями російської федерації;
7) інші обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), підтверджені документально.
До платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності цим Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.
Тобто, контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії російської федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Рішення) за формою, що додається.
З аналізу зазначених норм права встановлено, що платник податків звільняється щодо строків виконання ним податкового обов`язку тільки у разі прийняття контролюючим органом рішення щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.
Позивачем порушення строків сплати узгоджених зобов`язань не заперечується, однак позивач зазначає, що таке порушення зумовлено запровадженням воєнного стану в Україні, відсутністю у зв`язку з цим підписанта компанії у період з 01.05.2022 по 31.07.2022 на території України, а також відсутністю коштів на рахунках Компанії.
З цього приводу суд зазначає, що законодавець визначив чіткий алгоритм дій для платників податків, у яких була відсутня можливість виконати податковий обов`язок, а саме шляхом звернення до податкового органу із заявою відповідно до вимог Порядку № 225.
Із матеріалами справи судом не встановлено наявність обставин звернення позивача до податкового органу з відповідною заявою на виконання положень Порядку №225. Відсутні докази, що Компанія повідомляла відповідача про неможливість сплати податкових зобов`язань через відсутність коштів на рахунках чи неможливість їх використання.
Оскільки такого рішення відносно позивача податковим органом прийнято не було, позивач зобов`язаний був дотриматися норм чинного законодавства та своєчасно виконувати покладені на нього податкові зобов`язання. Крім того, доказів звернення позивача за отриманням відповідного Сертифіката про засвідчення форс-мажорних обставин, наявність яких унеможливила виконання ним податкових обов`язків через зазначені обставини у період з 24.02.2022 по 30.05.2023, позивачем також не надано.
Як уже зазначено судом вище, звільнення від відповідальності за порушення термінів сплати узгоджених сум грошового зобов`язання передбачено лише якщо граничний термін виконання останнього припадає на період починаючи з 24.02.2022 до 27.05.2022 за умови подання податкової звітності до 20.07.2022 та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31.07.2022. В даному ж випадку перший платіж позивач здійснив 03.10.2022, при цьому також належними та допустимим доказами не підтвердив неможливості виконання ним обов`язку з серпня до жовтня 2022 року. Разом з тим, перебування протягом травня-липня 2022 року підписанта Компанії за межами України, жодним чином не свідчить про відсутність іншої особи, котра б по суті здійснила сплату (перерахування) податкових зобов`язань. З цих же підстав, суд не приймає, як доказ виписки з двох банківських рахунків Компанії, оскільки такі не свідчать, що такі рахунки є єдиними, та що будь-якого іншого шляху виконання податкового обов`язку не було, чи несвоєчасне його виконання пов`язане з застосування персональних економічних та інших обмежувальних заходів платника податків.
Суд вважає, що наведені позивачем обставини жодним чином не підтверджують факту вжиття ним всіх залежних від нього заходів для своєчасної сплати податкових зобов`язань.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем порушено терміни сплати задекларованих зобов`язань по податковим деклараціям з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості та орендної плати, тому позивач цілком правомірно підлягав притягненню до фінансової відповідальності.
Суд звертає увагу, що з урахуванням самостійного визначення сум податкових зобов`язань, позивач, як платник податків, вже на етапі підготовки податкової звітності усвідомлював про обов`язок подальшої сплати зобов`язань. До того ж інформація про терміни сплати таких міститься в інтерактивному календарі на сайті ДПС та у відкритій частині електронного кабінету платника податку та знаходиться у вільному доступі.
Суд зазначає, що контролюючим органом як у акті камеральної перевірки, на підставі якого винесене спірне податкове повідомлення-рішення, так і під час судового розгляду справи, доведено обставини, які свідчать, що платник податків створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених Податковим кодексом України та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
З огляду на встановлене за наслідком проведення камеральної перевірки за податкове правопорушення, допущене позивачем, контролюючим органом було вірно притягнуто позивача до відповідальності саме на підставі п. 124.1 ст. 124 Податкового кодексу України.
За таких обставин, суд вважає обґрунтованими висновки податкового органу щодо накладення на позивача штрафної санкції у розмірі 5 та 10 відсотків від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання.
З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки податкове повідомлення-рішення відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, винесене в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, а тому підстави для його скасування відсутні.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а отже задоволенню не підлягають.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову Компанії "Венсімарс Менеджмент Лімітед", в інтересах якої діє адвокат Хітько Василь Миколайович, до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.