Справа № 360/765/24
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/765/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Луганській області), з такими вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо обмеження з 01 березня 2023 року виплати нарахованої пенсії максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01 березня 2023 року виплату нарахованої пенсії без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганський області та отримує пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як вбачається із довідки про розрахунок пенсії станом на 01.03.2023 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 у справі № 360/8002/21 по пенсійній справі № управлінням здійснено перерахунок пенсії із врахуванням індексації, установленої згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі - Постанова № 168).

Відповідно до цього перерахунку індексація базового ОСНП 2023 становить 1500,00 грн., пенсію нараховано в загальному розмірі 22 411,83 грн., проте розмір пенсії до виплати обмежено розміром в 20 930,00 грн., тобто в розмірі 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність (2093 грн.), встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Таким чином, починаючи з 01 березня 2023 року управлінням обмежено розмір нарахованої пенсії максимальним розміром її виплати в 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність встановленого законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний період.

Як стверджує позивач, продовження управлінням здійснення на сьогоднішній час обмеження розміру нарахованої пенсії максимальним розміром її виплати в 10 прожиткових мінімумів підтверджує розрахунок пенсії станом на 01.06.2024 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 у справі № 360/8002/21 по пенсійній справі № . Відповідно до цього розрахунку пенсії станом на 01.06.2024 загальний розмір пенсії становить 23 911,83 грн., а розмір пенсії до виплати обмежено розміром в 23 610,00 грн., тобто в розмірі 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність (2361 грн.), встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

Таке обмеження відповідачем у листі від 28.06.2024 за № 4396-4377/С-02/8-1200/24 пояснило тим, що розмір пенсії визначено з урахуванням вимог рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 у справі № 360/8002/21, яким зобов`язано здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» від 04.11.2021 № 33/33-3984.

Позивач вважає дії ГУ ПФУ в Луганській області щодо обмеження розміру виплати пенсії максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, встановленого законом України Про Державний бюджет України на відповідний період, починаючи з 1 березня 2023 року, протиправними та такими, що обмежують право на належний розмір пенсії.

25.10.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі у зв`язку із необґрунтованістю, виходячи з наступного.

Згідно електронної бази даних пенсіонерів силових структур Луганської області ОСОБА_1 з 16.06.2011 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII по лінії Міністерства внутрішніх справ України (дата звільнення 15.03.2011). Розмір пенсії обчислено із розрахунку 70% відповідних сум грошового забезпечення.

З 01.03.2023 із врахуванням Постанови № 713, постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 та постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» розмір пенсії позивача склав 11342,00 грн.

У травні 2023 року на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 у справі № 360/8002/21, що набрало законної сили 12.04.2023 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-XII з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» від 04.11.2021 № 33/33-3984, з урахуванням раніше виплачених сум.

Грошове забезпечення за довідкою Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» від 04.11.2021 № 33/33-3984 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» за прирівняною посадою всього 26205,30 грн.

Основний розмір пенсії позивача: 70% від грошового забезпечення 26205,30 грн., отже, основний розмір пенсії 18343,71 грн (26205,30 грн х 70% = 18343,34 грн)).

З 01.12.2019 основний розмір пенсії позивача становить 18343,34 грн (до перерахунку, проведеному у травні 2023 року, було 6878,95 грн, різниця складає 11464,76 грн, тобто розмір пенсії позивача збільшився понад 2000,00 грн).

При цьому, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної систем» від 08.07.2011 № 3668-VI внесено зміни до статті 43 Закону № 2262-ХІІ, а саме: визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Законом України «Про Державний бюджет на 2019 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму особам, які втратили працездатність; з 01.12.2019 1638,00 грн. Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму особам, які втратили працездатність; з 01.01.2020 1638,00 грн., з 01.07.2020 1712,00 грн., з 01.12.2020 1769,00 грн. Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму особам, які втратили працездатність: з 01.01.2021 1769,00 грн., з 01.07.2021 1854,00 грн, з 01.12.2021 1934,00 грн. Законом України «Про Державний бюджет на 2022 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму особам, які втратили працездатність: з 01.07.2022 2027,00 грн, з 01.12.2022 2093,00 грн, який до 01.01.2024 не змінювався. Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму особам, які втратили працездатність: з 01.01.2024 2361,00 грн (пунктом 8 Прикінцевих положень цього Закону установлено, що перерахунок пенсій, надбавок, підвищень та інших доплат до пенсій, який здійснюється з урахуванням прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, проводиться з 01.03.2024 разом із здійсненням щорічної індексації пенсій, передбаченої частиною другою статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

З 01.03.2023 з урахуванням індексації, проведеної відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році та відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, яка у свою чергу відповідно до частини 2 пункту 3 цієї постанови не може перевищувати 1500 гривень. Підсумок пенсії позивача з надбавками та підвищеннями з 01.03.2023 всього 22411,82 грн.

Отже, у червні 2023 року позивачу з урахуванням максимального розміру пенсії (20930,00 грн) виплачено пенсію у сумі 20930,00 грн.

З 01.03.2024 із врахуванням індексації, проведеної відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 та від 24.02.2023 № 168, постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», яка у свою чергу відповідно до частини 2 пункту 3 цієї постанови не може перевищувати 1500 гривень, розмір пенсії позивача складає 23911,83 грн.

При цьому, відповідно до статті 43 Закону № 2262-ХІІ максимальний розмір пенсії на 01.03.2024 не може перевищувати 23610,00 грн, за такого правового врегулювання з 01.03.2024 позивачу виплачується пенсія у сумі 23610,00 грн (щомісяця).

Конституційний Суд України у п. 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

24.06.2024 за вхід. № 4377/С-1200-24 відповідачем зареєстровано заяву позивача ВЕБ-12001-Ф-С-24-105998 від 21.06.2024 щодо виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/8002/21.

Розглянувши звернення позивача від 21.06.2024 відповідач листом від 28.06.2024 вихід. № 4396-4377/С-02/8-1200/24 надав на нього відповідь. Позивачу, окрім іншого, повідомлено, що рішенням у справі № 360/8002/21 зобов`язань щодо обчислення розміру пенсії без обмежень, визначених статтею 43 Закону 2262 (в редакції, чинній на час визначення права на проведення перерахунку) на Головне управління покладено не було, перерахунок проведено з урахуванням покладених зобов`язань та норм чинного законодавства.

Лист відповідача від 28.06.2024 вихід. № 4396-4377/С-02/8-1200/24 має суто роз`яснювальний характер та не тягне для позивача правових наслідків, оскільки не є актом індивідуальної дії рішенням суб`єкта владних повноважень.

30.10.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому заперечував щодо доводів відповідача, вважав їх необґрунтованими та наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом по справі вчинено наступні процесуальні дії:

- ухвалою суду від 11.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є пенсіонером за вислугою років, про що свідчить відповідне пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 від 20.05.2008.

Згідно розпорядження про перерахунок пенсії від 01.03.2023 за пенсійною справою № МВС, позивачу нараховувалась та виплачувалась пенсія, з урахуванням наступних складових: основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 25) у розмірі: 6878,95 грн.; з урахуванням індексації - 9342 грн.; з урахуванням доплати 11342, 00 грн.; індексація базового ОСНП 2022 (6878,95* 0,140) 963, 05 грн.; індексація базового ОСНП 2023 (7842* 0,197) -1500, 00 грн.; щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (від суми ОСНП 6878,95 на 01.03.2018) 2000, 00 грн.; вид підвищення або надбавки до пенсії: щомісячна доплата до 100 грн.; доплата до 100грн індексації 01.03.2023 0, 00 грн., підсумок пенсії (з надбавками) 11342, 00 грн.

Згідно даних КП «ДСС», рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 по справі № 360/8002/21, яке набрало законної сили 12.04.2023, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 03 грудня 2021 року № 1019 «Про відмову в перерахунку пенсії».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» від 04 листопада 2021 року № 33/33-3984, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до розпорядження про перерахунок пенсії за пенсійною справою № МВС, було перераховано пенсію позивача з 01.06.2023 з урахуванням наступних складових: із сум грошового забезпечення: посадовий оклад 3400, 00 грн.; оклад за військове звання - 2400, 00 грн.; процентна надбавка за вислугу років 50% - 2900, 00 грн.; середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч. 17505, 30 грн.; особи, які працюють в умовах режимних обмежень 15%15%; надбавка за специфічні умови проходження служби %, премія 67,3 %, всього - 26205,30 грн., в т.ч. сума грошового забезпечення для обчислення пенсії - 26205, 30 грн. основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 25) у розмірі: 18343,71, з урахуванням індексації- 22411, 83 грн.; індексація базового ОСНП 2022(18343,71* 0,140) 2568, 12 грн.; індексація базового ОСНП 2023(20911,83* 0,197) -1500, 00 грн.; вид підвищення або надбавки до пенсії: щомісячна доплата до 100 грн.; доплата до 100 грн індексації 01.03.2023 0, 00 грн., підсумок пенсії (з надбавками) 22411, 83 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 20930, 00 грн.

Дослідженням розрахунку пенсії станом на 01.03.2023 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 по справі № 360/8002/21 по пенсійній справі позивача, підсумок пенсії ОСОБА_1 (з надбавками) складає 22411, 83 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 20930,00 грн.

Також застосування обмеження максимального розміру пенсії позивача підтверджується розпорядженням про перерахунок пенсії від 27.02.2024, відповідно до якого підсумок пенсії (з надбавками) 23911, 83 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії - 23610,00 грн.

Листом ГУ ПФУ в Луганській області від 28.06.2024 № 4396-4377/С-02/8-1200/24 було повідомлено позивача про те, що розмір пенсії визначено з урахуванням вимог рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 у справі № 360/8002/21, яким зобов`язано здійснити перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Луганській області» від 04.11.2021 № 33/33-3984. Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668 внесено зміни до статті 43 Закону 2262, а саме: визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Враховуючи, що рішенням у справі № 360/8002/21 зобов`язань щодо обчислення розміру пенсії без обмежень, визначених статтею 43 Закону 2262 (в редакції, чинній на час визначення права на проведення перерахунку) на Головне управління покладено не було, перерахунок проведено з урахуванням покладених зобов`язань та норм чинного законодавства.

Судом встановлено, що відповідачем обмежено позивачу розмір пенсії станом на дату розгляду справи за період з 01.03.2023.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з наступного.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01 жовтня 2011 року.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас, Законом № 3668-VI внесені зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, які викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 (далі - рішення КСУ № 7-рп/2016) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно із пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20 грудня 2016 року.

Конституційний Суд України у рішенні № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року, з урахуванням положень рішення КСУ № 7-рп/2016, у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Такий висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 06 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17, від 31 січня 2019 року у справі № 638/6363/17, від 12 березня 2019 року у справі № 522/3049/17, від 14 травня 2019 року у справі № 591/2109/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 522/3271/17, від 10 жовтня 2019 року у справі № 522/22798/17, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17 та від 17 травня 2021 року у справі № 343/870/17, від 25 липня 2022 року у справі № 580/3451/21.

Крім того, суд зауважує, що положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у рішенні №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням рішення КСУ № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI- у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд дійшов висновку, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас, положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13 лютого 2019 року, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. Подібний висновок також викладений у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 400/2085/19.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням рішення КСУ № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Як вже було встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на виконання судового рішення від 10.01.2022 по справі № 360/8002/21, відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивача за вислугою років та застосовано обмеження її максимальним розміром, а саме десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з 01.03.2023.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що обмеження відповідачем максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним, а позовні вимоги належать до задоволення.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги слід задовольнити зі словесним коригуванням обраного способу захисту порушених прав позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини восьмої статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн, що підтверджено квитанцією про сплату від 08.07.2024 № 0131-3171-2870-8678.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, збір становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3028,00 грн.

В позовній заяві заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, при цьому одна вимога має похідний характер від іншої.

Відтак, позивач за подання даної позовної заяви мав сплатити судовий збір, з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, у розмірі 968,96 грн (968,96 грн (1211,20 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024) х коефіцієнт 0,8) (за позовні вимоги немайнового характеру).

Вказане свідчить, що позивачем сплачений судовий збір в розмірі більшому, ніж встановлено законом на 242,24 грн.

З огляду на те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, а позов підлягає задоволенню, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Одночасно суд роз`яснює позивачу право звернутися до суду із заявою про повернення надміру сплаченого ним судового збору в сумі 242,24 грн.

Керуючись статтями 6, 7, 72, 77, 90, 94, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, будинок 9) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 з обмеженням максимального розміру, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01.03.2023 перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром та здійснити виплату різниці між фактично отриманою і належною до сплати сумою пенсії з 01.03.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.О. Кисельова