Справа № 120/10268/21-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 120/10268/21-а

адміністративне провадження № К/990/26324/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу №120/10268/21-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року (головуючий суддя Маслоїд О.С.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року (колегія суддів у складі головуючого судді - Смілянця Е.С., суддів - Драчук Т.О., Полотнянка Ю.П.),

УСТАНОВИВ:

І. Історія справи

1. У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (відповідача), у якому просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо врахування січня 2016 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць) при нарахуванні індексації грошового забезпечення позивачеві за період з 18 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року;

- визнати протиправними дії відповідача щодо не врахування вимог абзаців 4-6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078) при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення позивачеві у період з 01 березня 2018 року по 01 листопада 2018 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення позивачу за період з 18 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення позивачеві за період з 01 березня 2018 року по 01 листопада 2018 року із урахуванням вимог абзаців 4-6 пункту 5 Порядку №1078.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 01 листопада 2018 року №276 його звільнено та виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення. Разом з тим, позивачу стало відомо, що відповідач:

- у період з 18 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року протиправно застосовував січень 2016 року як місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць);

- у період з 01 березня 2018 року по 01 листопада 2018 року протиправно ігнорував вимоги абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

3. Вважав, що такі дії відповідача призвели до нарахування та виплати у неповному обсязі індексації грошового забезпечення, а тому просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Короткий зміст судових рішень першої та апеляційної інстанцій

4. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції указав на невідповідність між позовними вимогами та обставинами справи, адже індексація грошового забезпечення позивачеві за період з 18 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року нарахована та виплачена взагалі не була. Вважав, що у цьому випадку відсутні спірні правовідносини, оскільки права позивача у цій частині (врахування січня 2016 року як базового місяця при обрахунку суми індексації за період з 18 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року) не є порушеними, а тому у цій частині у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

6. Щодо позовних вимог, які стосуються періоду з 01 березня 2018 року по 01 листопада 2018 року суд зазначив, що березень 2018 року, у якому відбулось підвищення посадового окладу позивача, та відповідно і інших складових грошового забезпечення, є базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з наступного місяця, тобто з квітня 2018 року.

7. Зауважив, що лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% перевищено. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що грошове забезпечення позивача за період з березня 2018 року по листопад 2018 року індексації не підлягає.

8. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволені позову щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) .

У цій частині прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 18 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

9. Апеляційний суд констатував, що позивачу індексація грошового забезпечення за період з жовтня 2016 року по листопад 2018 року нарахована в сумі 0 грн, а тому відповідач не виконав свого обов`язку щодо її нарахування та виплати.

10. Суд зауважив, що постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців. Указана постанова набрала чинності з 01 січня 2008 року.

11. З огляду на викладене апеляційний суд вирішив, що січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 18 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року, а тому позовні вимоги, що стосуються указаного періоду, слід задовольнити.

12. Разом з тим, суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, які стосуються періоду з 01 березня 2018 року по 01 листопада 2018 року.

Короткий зміст касаційної скарги

13. Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, у вересні 2022 року ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні вимог за період з 01 березня 2018 року по 01 листопада 2018 року, прийняти у цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

14. Як на підставу касаційного оскарження судових рішень у цій справі указує на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

15. Обґрунтовуючи посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

16. Зазначає, що для вирішення питання про розмір індексації в указаному періоді слід установити чи перевищив розмір підвищення грошового доходу у березні 2018 року розмір індексації, який припадав на цей місяць, однак суди попередніх інстанцій указаних фактів не установили.

17. Зауважує, що суди не дослідили наявні докази у справі, зокрема, довідку від 30 вересня 2021 року №4048 про розмір грошового забезпечення позивача.

Позиція інших учасників справи

18. 19 грудня 2022 року від Військової частини НОМЕР_1 до касаційного суду надійшов відзив на касаційну скаргу позивача, у якому відповідач просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року у цій справі у частині задоволених позовних вимог.

19. Колегія суддів звертає увагу на те, що відзив [на касаційну скаргу] - це документ, який подається учасником справи у відповідь на касаційну скаргу, за якою відкрито касаційне провадження. Указаний документ дозволяє учасникам справи висловити свою позицію щодо питань, які порушуються у касаційній скарзі, та навести обґрунтування своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги.

20. Разом з тим, документом, у якому особа може викласти вимогу про скасування судового рішення суду апеляційної інстанції є касаційна скарга.

21. Ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року у справі №120/10268/21-а.

22. З урахуванням викладеного, оскільки відповідач скористався своїм правом на касаційне оскарження, а «відзив» не містить заперечень щодо змісту та вимог касаційної скарги ОСОБА_1 , то указаний документ не береться Судом до уваги при вирішенні цього спору.

Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції

23. 28 вересня 2022 року до касаційного суду надійшла скарга ОСОБА_1 .

24. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 вересня 2022 року для розгляду справи №120/10268/21-а визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Жука А.В., суддів - Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.

25. Ухвалою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року у справі №120/10268/21-а на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

26. 19 жовтня 2022 року до касаційного суду надійшла скарга Військової частини НОМЕР_1 .

27. Ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року у справі №120/10268/21-а.

28. Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2024 року закінчено підготовчі дії у цій справі; справу №120/10268/21-а призначено до касаційного розгляду у порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції за наявними у справі матеріалами.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

29. Судами установлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді техніка роти радіаційного хімічного біологічного захисту відповідача. Згідно з наказом командира відповідача від 18 жовтня 2018 року №161-РС позивач звільнений з військової служби, а відповідно до наказу від 01 листопада 2018 року №276 з 01 листопада 2018 року - виключений зі списків особового складу.

30. Позивачу стало відомо, що відповідач у період з 18 жовтня 2016 року по 28 лютого 2018 року протиправно застосував січень 2016 року як місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базовий місяць); та у період з 01 березня 2018 року по 01 листопада 2018 року протиправно не урахував вимоги абзаців 4-6 пункту 5 Порядку №1078.

31. Вважаючи, що відповідач здійснив нарахування і виплату індексації із порушенням вимог законодавства, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позиція Верховного Суду

32. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

33. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

34. Разом з цим, суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 341 КАС України).

35. У межах цього касаційного провадження судові рішення переглядаються в частині відмови у задоволенні позовних вимог про нарахування й виплату позивачу фіксованої індексації (індексації-різниці) за період із 01 березня 2018 року по 01 листопада 2018 року.

36. Переглянувши оскаржувані судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі установлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд зазначає таке.

37. Порядок №1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу: «поточної» та «індексації-різниці».

38. Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

39. У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають установленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.

40. Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року установлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).

41. Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, установленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку №1078).

42. Водночас, у цій справі правовідносини щодо нарахування й виплати поточної індексації з 01 березня 2018 року до 01 листопада 2018 року не є спірними, на чому неодноразово наголошував позивач.

43. В абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції чинній в оспорюваному періоді) йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

44. Так, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, вирішив, що грошове забезпечення позивача за період з березня 2018 року по листопад 2018 року індексації не підлягає, оскільки лише у жовтні 2018 року поріг індексації 103% перевищено.

45. Тобто, суди попередніх інстанцій вирішили питання про наявність/відсутність підстав для нарахування позивачу у період з 01 березня 2018 року по 01 листопада 2018 року поточної індексації, що не було предмету спору у цій справі. Разом з тим, питання щодо нарахування в оспорюваному періоді індексації-різниці судами попередніх інстанцій не вирішено.

46. У тексті касаційної скарги позивач зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 щодо права військовослужбовців на отримання індексації грошового забезпечення у фіксованій величині за умови, що підвищення грошового забезпечення з 01 березня 2018 року не перевищило суму індексації в місяці підвищення посадових окладів.

47. Колегія суддів зазначає, що після відкриття касаційного провадження у цій справі, Верховний Суд сформував висновок, що стосується окресленого позивачем питання, зокрема у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21, які стосуються подібних правовідносин та, в силу приписів частини третьої статті 341 КАС України, підлягають урахуванню при вирішенні цього спору.

48. Так, в указаних постановах Верховного Суду зазначено, що відповідно до абзаців 3, 4, 5 пункту 5 Порядку №1078 (у редакції чинній в оспорюваному періоді) сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

49. Тобто, для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів).

50. Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

51. З урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою установлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

52. З огляду на викладене, у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу ОСОБА_1 , відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якому розмірі.

53. Як видно з установлених обставин справи, відповідач не нараховував і не виплачував позивачу цей вид індексації у період з 01 березня 2018 року до 01 листопада 2018 року. Водночас позивач наполягав на тому, що має право на отримання індексації-різниці і що це право відповідач порушив через бездіяльність.

54. Отже, указані обставини є спірними в цій справі. Проте суди першої й апеляційної інстанцій їх не дослідили.

55. Суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

56. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

57. Суди попередніх інстанцій указані правовідносини не дослідили і не перевірили істотні для справи обставини, а відтак не підтвердили й не спростували доводи позивача про те, що він має право на отримання щомісячної суми індексації-різниці за період з 01 березня 2018 року до 01 листопада 2018 року і що це право порушив відповідач.

58. Так, для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, суд повинен дослідити наявну у матеріалах справи довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (а.с.44), та установити:

1) розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

2) суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

3) чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

59. Розмір підвищення доходу у березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

60. При визначенні розміру грошового забезпечення ураховуються його складові, які не мають разового характеру (абзац 5 пункту 5 Порядку №1078).

61. Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

62. Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

63. Як зазначалось вище, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

64. З урахуванням викладеного, Верховний Суд констатує, що у цій справі суди першої й апеляційної інстанції [у частині вимог, що стосуються періоду з 01 березня 2018 року по 01 листопада 2018 року] не дослідили ці правовідносини; не з`ясували обставини, які необхідні для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078; не установили, чи порушене право позивача на отримання суми індексації-різниці грошового забезпечення за указаний період, а якщо порушене, то яка сума належить до перерахунку й виплати з боку відповідача за указаний період.

IV. Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

65. За результатами касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення колегія суддів констатує, що висновки судів попередніх інстанцій є такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, що є порушенням статей 9, 242, 308 КАС України, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 КАС України. Тому судові рішення в оскаржуваній частині не відповідають вимогам законності й обґрунтованості, установленим статтею 242 КАС України.

66. Натомість суд касаційної інстанції в силу положень статті 341 КАС України обмежений у праві додаткової перевірки зібраних у справі доказів та не може установлювати або вважати доведеними обставини, які не були установлені в оскаржуваній постанові.

67. Оскільки для правильного вирішення спору потрібно додатково дослідити докази та установити додаткові обставини, Суд дійшов висновку про наявність підстав для нового розгляду цієї справи у відповідній частині.

68. За правилами пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

69. Відповідно до частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

70. З огляду на помилковість висновків судів попередніх інстанцій в частині вимог що, стосуються періоду з 01 березня 2018 року по 01 листопада 2018 року, справу №120/10268/21-а у цій частині слід направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

71. Під час нового розгляду справи судам необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків, надати оцінку указаним обставинам й аргументам сторін та, у залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права і постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України.

V. Висновки щодо судових витрат

72. З огляду на результат касаційного перегляду справи перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про нарахування і виплату на користь ОСОБА_1 щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 01 листопада 2018 року, а справу №120/10268/21-а у цій частині направити на новий розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

3. В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2022 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2022 року у справі №120/10268/21-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

..................................

..................................

..................................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко

Судді Верховного Суду