Справа № 380/8008/24
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 рокусправа № 380/8008/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, позивач) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 3515,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про наявність у відповідача податкового боргу, який складається із сум податкових зобов`язань по єдиному податку з фізичних осіб. Вжиті контролюючим органом заходи щодо стягнення податкового боргу, зокрема, надіслання податкової вимоги, не спричинили його погашення, а тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості в примусовому порядку.

Ухвалою від 17.04.2024 суддя прийняла справу до провадження та відкрила провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач належним чином був повідомлений про розгляд вказаної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін шляхом скерування ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі та примірника позовної заяви на поштову адресу відповідача. Подав відзив за вх. № 36101 від 10.05.2024, в якому заперечує наявність боргу. Стверджує, що не погоджується з податковою вимогою від 20.02.2024 № 0-1301 на суму 3710,79 грн., вважає її необґрунтованою та безпідставною, прийнятою без врахування всіх обставин та такою, що містить неправдиві відомості щодо суми боргу, відтак, має бути анульованою. Крім того, зазначає, що ОСОБА_1 виключений з Реєстру платників єдиного податку з 30.06.2018. Сума єдиного податку, яка належала до сплати станом на 01.06.2018, становить 2770,67 грн., однак, в силу певних обставин, плачена не була. В позовній заві не зазначено періоду, за який виник борг. До позовної заяви не долучено документів та розрахунків, які вказують на наявність боргу. Відтак, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача 21.05.2024 подав відповідь на відзив (вх. № 38782), в якому не погоджується із доводами, викладеними у відзиві. Як вважає відповідач, рішенням Головного управління ДФС у Львівській області, він виключений з Реєстру платника єдиного податку з 30.06.2028. Окрім вказаного, зазначає, що Головне управління ДПС у Львівській області вже направило йому вимогу про сплату боргу № Ф-88380-17 від 23.02.2024 і ним сплачено суму боргу у розмірі 7000,00 грн. та 3000,00 грн. Головне управління ДПС у Львівській області не погоджується із вказаним та просить суд звернути увагу на наступне. Спірна заборгованість становить 3515,27 грн., а саме, по єдиному податку з фізичних осіб. Вищезазначену заборгованість становлять нараховані відповідачем суми коштів, які зазначені у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування, а саме, 20% доходу за місяць - 430,8 грн. за 1 місяць 2018 року та 2978,4 грн. - 744,6 грн. x 4 місяці 2018 року. Залишок несплаченої пені становить 106,07 грн. В той же час, відповідач в відзиві на позовну заяву в заперечення доводів позовної заяви зазначає, що ним сплачено 7000,00 грн. та 3000,00 грн. по вимозі про сплату боргу № Ф-88380-17 від 23.02.2024. Однак, звертає увагу суду на те, що вимога про сплату боргу № Ф-88380-17 від 23.02.2024 винесена про сплату боргу по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування (на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»), а не по єдиному податку. Відтак, вказана сплата відбулася по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування, а не по єдиному податку. В той же час, по єдиному податку винесено податкову вимогу від 20.02.2024 на підставі Податкового кодексу України. Тому доводи відповідача не заслуговують на увагу. Щодо доводів відповідача про виключення його з Реєстру платника єдиного податку з 30.06.2028, то зазначає, що спірний податковий борг виник до вказаної дати. Докази вказаного містяться в матеріалах справи. ГУ ДПС у Львівській області долучено до матеріалів справи всі належні та допустимі докази, які підтверджують борг відповідача. З огляду на вищевикладене, наявні усі передбачені чинним законодавством підстави для стягнення з відповідача податкового боргу.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд встановив, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 25.09.2017 та взятий на облік в ГУ ДПС у Львівській області за адресою: 79032, м. Львів, вул. Шафарика, 2/161.

Відповідно до довідки ГУ ДПС у Львівській області від 01.04.2024 № 4210/5/13-01-13-03 ФОП ОСОБА_1 станом на 28.03.2024 має податковий борг у розмірі 3710,79 грн. по єдиному податку з фізичних осіб та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в тому числі пеня 106,07 грн.

Сума боргу, яка підлягає стягненню, становить 3515,27 грн., а саме єдиний податок з фізичних осіб.

Вищезазначену заборгованість становлять нараховані відповідачем суми коштів, які зазначені у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування, а саме 20% доходу за місяць - 430,80 грн. за 1 місяць 2018 року та 2978,40 грн. - 744,60 грн. x 4 місяці 2018 року.

Залишок нарахованої в автоматичному режимі, але несплаченої, пені становить 106,07 грн. З матеріалів справи видно, що відповідач суми узгоджених грошових зобов`язань у встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України) строки не сплатив.

Суд встановив, що позивач скеровував на адресу податкову адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" від 20.02.2024 № 0-1301 на суму 3710,79 грн.

Оскільки податковий борг відповідач не сплатив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення.

Вирішуючи спір, суд керується такими нормами права.

Згідно статті 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються ПК України.

Відповідно до п. 15.1. статті 15 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п. 16.1.4. ст. 16 ПК України.

Згідно з вимогами п.п. 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п.п. 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Отже, безспірними вимогами органів стягнення слід вважати узгоджену суму податкового зобов`язання, не сплачену платником податків у строки, визначені ст. 57 ПК України.

Таким чином, таке податкове зобов`язання у відповідності до пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України вважається податковим боргом.

Порядок нарахування, строки сплати, ставки та групи платників єдиного податку встановлені главою 1 розділу XIV ПК України.

Відповідно до п. 291.2 ст. 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених п. 297.1 ст. 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з п. 291.3 ст. 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Відповідно до п. 295.1 ст. 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Відповідно до п. 295.2 ст. 295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Згідно з пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Згідно з пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п.п. 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (п.п. 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Як вже встановлено судом, з метою сплати відповідачем податкового боргу податковий орган сформував та направив відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 20.02.2024 № 0-1301 на суму 3710,79 грн.

Зазначена податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб не оскаржена, а сума податкового боргу до бюджету - не сплачена.

Суд вказує, що в межах цієї справи не може вирішувати питання правомірності податкової вимоги форми "Ф" від 20.02.2024 № 0-1301 на суму 3710,79 грн., копію якої ФОП ОСОБА_1 отримав поштовим зв`язком 28.02.2024. Якщо позивач вважав, що така податкова вимога є неправомірною, він міг скористатись правом на її адміністративне чи судове оскарження. Чого, однак, не зробив.

Предметом же ж цієї справи є виключно стягнення з відповідача податкового боргу.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Пунктом 87.1 статті 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випускуцінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п. 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, зокрема, довідку ГУ ДПС у Львівській області від 01.04.2024 № 4210/5/13-01-13-03, витяг з облікової картки платника ФОП ОСОБА_1 за 5 місяців 2018 року, копію заяви про застосування спрощеної системи оподаткування згідно якої з 01.10.2017 відповідач є платником єдиного податку, а також копію податкової вимоги форми "Ф" від 20.02.2024 № 0-1301 на суму 3710,79 грн., до якої долучено детальний розрахунок суми податкового боргу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення зазначеної заборгованості у вказаному розмірі підлягають до задоволення.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС у Львівській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу є обґрунтованими та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Питання про розподіл судового збору за приписами ст. 139 КАС України суд не вирішує, оскільки позивач згідно з пунктом 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 73-77, 139, 244-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 3515 (три тисячі п`ятсот п`ятнадцять) гривень 27 коп.

Судові витрати зі сторін не стягувати.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.11.2024.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна