Справа № 520/26746/24
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 року № 520/26746/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул.Григорія Сковороди, 46 м.Харків інд.61057 ) про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом у якому просить:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.08.2024р. №2-2037-UA0028556, форма «Ф» Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, відносно платника податків ОСОБА_1 , за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки , що сплачується фізичними особоми, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму податкового зобов`язання 12 957,80грн.(податковий періодл 2023, адреса об`єкта нерухомості АДРЕСА_2 );

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.08.2024р. №2-2037-UA0028556, форма «Ф» Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, відносно платника податків ОСОБА_1 , за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки , що сплачується фізичними особоми, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму податкового зобов`язання 1127,27грн.(податковий періодл 2022, адреса об`єкта нерухомості м.Харків, вул.Університетська, 33);

Мотивуючи свої вимоги, позивач зазначив, що він є платником податків і знаходиться за основним місцем обліку у ГУ ДПС у Харківській області. Відповідно до інформаційних баз даних ДПС обліковується податковий борг за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 12 957,80грн.(податковий період 2023, адреса обекта нерухомості АДРЕСА_2 ) та у розмірі 1127,27грн.(податковий періодл 2022, адреса обекта нерухомості м.Харків, вул.Університетська, 33).Позивач зазначає, що розрахунок суми податку на нерухоме майно зроблений відповідачем з урахуванням коефіцієнту ставки податку 1%, а не за коефіцієнтом 0,1%, для власників складу, відповідно до Рішення 11 сесії 7 скликання Харківської міської ради «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» №542/17 від 22.02.2017р. зі змінами, актуальними на дату зазначеного повідомлення-рішення . Вважає податкові повідомлення-рішення протиправними, які повинні бути скасовані.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам та отримана ними.

Відповідач надав відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПКУ). Згідно з даними інформаційних ресурсів Державної податкової служби України, у власності позивача находяться наступні об`єкти нерухомого майна:нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 ) площею 773,60кв.м. та нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_3 площею 67,3кв.м.. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про технічні характеристики нежитлової нерухомості, яка належить позивачу на праві власності, враховуючи дані реєстру прийнято рішення про застосування ставки оподаткування в розмірі 1% від мінімальної заробітної плати. Таким чином, позовні вимоги позивача є безпідставними та помилковими, тому не підлягають задоволенню.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав свою правову позицію, викладену в позовній заяві.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як свідчать матеріали справи, Головним управлінням ДПС у Харківській області у відношенні позивача прийнято наступні податкові повідомлення - рішення:

від 29.08.2024р. №2-2037-UA0028556, форма «Ф» Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, відносно платника податків ОСОБА_1 , за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки , що сплачується фізичними особоми, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму податкового зобов`язання 12 957,80грн.(податковий періодл 2023, адреса об`єкта нерухомості м.Харків, вул.Диканівська, 50);

- від 29.08.2024р. №2-2037-UA0028556, форма «Ф» Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, відносно платника податків ОСОБА_1 , за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки , що сплачується фізичними особоми, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму податкового зобов`язання 1127,27грн.(податковий періодл 2022, адреса об`єкта нерухомості АДРЕСА_3 );

У позовній заяві зазначено, що розрахунок суми податку на нерухоме майно зроблений відповідачем з урахуванням коефіцієнту ставки податку 1% , а ні за коефіцієнтом 0,1%, для власників складу, відповідно до Рішення 11 сесії 7 скликання Харківської міської ради «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» №542/17 від 22.02.2017р. зі змінами, актуальними на дату зазначеного повідомлення-рішення

Не погоджуючись із податковим повідомленням - рішенням контролюючого органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються ПК України.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Нормами пп. 266.2.1 п. 266.1 статті 266 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування у відповідності до пп. 266.3.1 п. 266.1 статті 266 ПК України є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно пп. 266.3.2 п. 266.1 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування. (пп. 266.5.1 п. 266.5 статті 266 ПК України).

Підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України закріплено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.п.266.6.1 ст.266 ПК України).

Відповідно до п.п. 266.5.1. п. 266.5. ст. 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та тинів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1.5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно із абз. 7 пп. 266.7.1 п. 266. 7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Судом встановлено, що позивач є власником нежитлової будівлі, розташованої за адресою нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_2 ) площею 773,60кв.м. та нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_3 площею 67,3кв.м.Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України).

За положеннями підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють серед іншого будівлі промислові та склади (підпункт «ґ»).

Згідно пункту 5.3 статті 5 Податкового кодексу України інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що податок нарахований з застосуванням ставки податку 1 відсоток від мінімальної заробітної плати. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про технічні характеристики нежитлової нерухомості, а саме не визначено підтип майна, яке належить позивачу на праві власності.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до технічного паспорту на громадський будинок за адресою АДРЕСА_2 , виготовленого 22.09.2006 КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" призначення приміщень визначено як: склад, сан.узел, коридор, кабінет, котельня, сходова клітина.

На підтвердження характеристик вказаного об`єкту нерухомого майна надано висновки ТОВ «БУДГРУПП» щодо визначення функціонального призначення будівлі від 01.02.2022 № 1207199, № 1207198, відповідно до яких нежитлові приміщення 1-го поверху № 13, площею 44,5 кв.м. та № 14, площею 22,8, загальною площею 67,3 кв.м., які є частиною нежитлової будівлі літ. «Б-2», розташованої за адресою: м.Харків, вул.Університетська, 33, нежитлова будівля літ. «Б-3», загальною площею 773,6 кв.м., розташована за адресою: м.Харків, вул.Диканівська, 50, за функціональним призначенням класифікуються, як склад.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 року № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд 018-2000 пункту 1252 ДК до Резервуари, силоси та склади належать, крім іншого: 1252.5 Склади спеціальні товарні; 1252.6 Холодильники; 1252.7 Складські майданчики; 1252.8 Склади універсальні; 1252.9 Склади та сховища інші.

До групи Будівлі промислові та склади (код 125) належить клас Будівлі промислові (код 1251), який включає криті будівлі промислового призначення.

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

За таких обставин, суд доходить висновку щодо приналежності зазначених об`єктів нерухомості за своїм функціональним призначенням до складів.

У той же час податковим органом не надано доказів та не наведено обставин, які б спростовували вказане та доводили приналежність зазначених об`єктів нерухомості до іншого типу, відмінного від зазначеного вище.

За правилами підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Згідно Додатку № 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання Про місцеві податки і збори у місті Харкові від 22.02.2017 р. № 542/17 ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб встановлюються у відсотках до мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. бази оподаткування.

Пунктом 5 зазначеного вище Додатку №1 встановлено ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у-таких розмірах: 1) будівлі готельні - 1 відсоток; 2) будівлі офісні - 1 відсоток; 3) будівлі торговельні - 1 відсоток; 4) гаражі - 0,1 відсотка; 5) виключений; (підпункт 5 пункту 5 додатку 1 виключений згідно з рішенням 23 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 28.11.2018 р. № 1284/18 набрав чинності з 01.01.2019 р.) 6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) - 1 відсоток; 7) господарські (присадибні) будівлі - 0 відсотків; 8) інші будівлі - 0,1 відсотка.

Зважаючи, що зазначені вище об`єкти нерухомості за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ;, які на праві власності належать позивачу, за своїм функціональним призначенням належать до складів, ставка податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності позивача, має становити 0,1%.

Натомість, Головним управлінням ДПС у Харківській області при винесенні спірних податкових повідомлень-рішень при визначенні розміру податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за податковий період 2022 та 2023 роки, щодо вказаних вище об`єктів нерухомого майна, які належать позивачу, застосовано ставку податку у розмірі 1%, що є протиправним.

Посилання представника відповідача у відзиві на позов на те, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня класифікаційна ознака та будь-які відомості щодо цільового призначення нежитлових приміщень, що належать позивачу, суд вважає необґрунтованими, оскільки податковий орган при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень не позбавлений можливості вчинити відповідні дії з метою встановлення таких даних, що ним зроблено не було.

Суд зазначає, що положення статті 4 ПК України закріплюють низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Податкового кодексу України).

В силу ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідач правомірності рішень належним чином не довів.

Отже, податковим органом протиправно прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 29.08.2024р. №2-2037-UA0028556 та від 29.08.2024р. №2-2037-UA0028556, оскільки в основу останніх покладено невірну ставку податку, визначеного рішенням органу місцевого самоврядування.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул.Григорія Сковороди, 46 м.Харків інд.61057 ) про визнання протиправним та скасування податкового-повідомлення рішення,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.08.2024р. №2-2037-UA0028556, форма «Ф» Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, відносно платника податків ОСОБА_1 , за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму податкового зобов`язання 12 957,80грн. за податковий період 2023року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.08.2024р. №2-2037-UA0028556, форма «Ф» Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, відносно платника податків ОСОБА_1 , за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки розташованого за адресою , що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму податкового зобов`язання 1127,27грн., за податковий період 2022року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області () судові витрати в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп..

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 08 листопада 2024 року.

Суддя Заічко О.В.