Справа № 140/8345/24
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2024 року м. Рівне №140/8345/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Волинського окружного адміністративного суду, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державної судової адміністрації України, до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Волинського окружного адміністративного суду (далі Позивач) до Головного управління ДПС у Волинській області (далі Відповідач), в якому Позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 03.05.2024 №8 та №08.

Стислий виклад позиції Позивача.

Позивач зазначає, що за результатами камеральних перевірок контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 03.05.2024 №8 та №08, якими визначені суми штрафів в порядку статті 124 Податкового кодексу України: несвоєчасно сплачено до бюджету самостійно визначені суми податкових зобов`язань по земельному податку та з екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення. Вказує, що ДСА України є головним розпорядником Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Позивача. Кошторисом Позивача на 2022 рік по спеціальному фонду були передбачені видатки за KEКB 2800 «Інші поточні видатки» в розмірі 20000,00 грн, в тому числі, на сплату податкового зобов`язання із земельного податку. Позивач звертався до Державної судової адміністрації України з листами від 11.05.2022 №03-57/48/22 та від 15.06.2022 №03-57/56/22 щодо необхідності фінансового забезпечення діяльності з проханням та заявкою на виділення асигнувань по загальному та спеціальному фондах, зокрема і по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» задля сплати, в тому числі, податкових зобов`язань. Після надходження коштів Позивач сплатив суми податкових зобов`язань у строки, визначені нормами чинного законодавства. На підставі абзацу четвертого підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України (у редакції Закону №2260-ІХ, тобто, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов`язань із земельного та екологічного податку, оскільки з 22.09.2022 у платника податків відновилась можливість виконувати свої податкові обов`язки щодо сплати земельного і екологічного податку та такий обов`язок було виконано. Вказує, що контролюючий орган не надав належної оцінки поясненням платника податків та наданим документам, а тому рішення є протиправними. Просив задовольнити позову у повному обсязі.

Стислий виклад заперечень Відповідача.

Відповідач зазначає, що оскаржувані рішення є правомірними та такими, що не підлягають скасуванню, оскільки: згідно з п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, з урахуванням змін внесених Законом України від 13 грудня 2022 року № 2836-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України», який набрав чинності 03.01.2023, визначено, що платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо, зокрема, щодо строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди: 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), І квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року). Таким чином, Законом № 2836 встановлені нові граничні строки, які застосовуються з 27.05.2022 року щодо подання звітності та сплати податків, зборів, платежів, для платників податків, які мали можливість своєчасно виконувати свої податкові обов`язки, при дотриманні яких такі платники звільняються від відповідальності, а саме, 1 серпня 2022 року вважається останнім (граничним) днем сплати податків, зборів, платежів: для річного звітного (податкового) періоду, за звітний (податковий) період - 2021 рік (податок на прибуток, частина чистого прибутку (доходу)); для квартального звітного (податкового) періоду, за звітний (податковий) період - І квартал 2022 року (податок на прибуток, частина чистого прибутку (доходу), єдиний податок третьої групи (зі ставкою 3 або 5 відсотків), єдиний податок IV групи, екологічний податок, рентна плата, туристичний збір, збір за місця для паркування транспортних засобів); для авансового внеску за І квартал 2022 року з транспортного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; для місячного звітного (податкового) періоду за звітні (податкові) періоди - січень - травень 2022 року (ПДВ, єдиний податок III групи зі ставкою 2 відсотки, рентна плата, плата за землю, податку на прибуток (платниками податків,- які застосовують місячний податковий (звітний) період відповідно до п.п. 133.4.3 п. 133.4 ст. 133 Кодексу)). Позивачем узгоджені суми грошового зобов`язання по земельному податку за березень - липень 2022 року фактично сплачено 28.09.2022 29.09.2022, тобто, після 01 серпня 2022 року. Заяву щодо неможливості виконання податкових обов`язків відповідно до Порядку №225 платник податків не направляв. Відповідач також вказує, що Позивач не може звільнятися від обов`язку сплати податків у визначені законом строки лише на тій підставі, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету. Просив відмовити Позивачу у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 09.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державну судову адміністрацію України (вулиця Липська, 18/5, місто Київ, 01601; ).

За правилами частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Головним управлінням ДПС у Волинській області проведено камеральну перевірку платника податків Волинського окружного адміністративного суду, за результатами якої складений Акт про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів від 03.04.2024 №7825/03-20-04-08/35123898 (далі Акт перевірки №7825/03-20-04-08/35123898) (а.с. 16).

Розділ III Акта перевірки №7825/03-20-04-08/35123898 «Висновок»: несвоєчасно сплачено до бюджету самостійно визначені суми податкових зобов`язань по земельному податку в сумі 4830,08 грн; відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) грошових зобов`язань передбачена пунктом 124.1 статті 124 Податкового кодексу України.

На підставі Акта перевірки №7825/03-20-04-08/35123898 контролюючим органом винесене Податкове повідомлення-рішення від 03.05.2024 №8 (далі ППР №8), яким визначено суму штрафу у розмірі 370,61 грн (а.с. 26).

Розрахунок штрафних (фінансових) санкцій за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання відповідно до статті 124 Податкового кодексу України:

реєстраційний номер документа ; дата подання документа 24.01.2022; граничний термін сплати 03.05.2022; дата фактичної сплати 28.09.2022; кількість днів затримки 125; сума податкового боргу 324,25 грн; штраф у розмірі 10%; сума штрафних санкцій 32,43 грн;

реєстраційний номер документа ; дата подання документа 24.01.2022; граничний термін сплати 30.05.2022; дата фактичної сплати 28.09.2022; кількість днів затримки 121; сума податкового боргу 1,12 грн; штраф у розмірі 10%; сума штрафних санкцій 0,11 грн;

реєстраційний номер документа ; дата подання документа 24.01.2022; граничний термін сплати 30.05.2022; дата фактичної сплати 29.09.2022; кількість днів затримки 122; сума податкового боргу 965,12 грн; штраф у розмірі 10%; сума штрафних санкцій 96,51 грн;

реєстраційний номер документа ; дата подання документа 24.01.2022; граничний термін сплати 30.06.2022; дата фактичної сплати 29.09.2022; кількість днів затримки 91; сума податкового боргу 1,12 грн; штраф у розмірі 10%; сума штрафних санкцій 0,11 грн;

реєстраційний номер документа ; дата подання документа 24.01.2022; граничний термін сплати 01.08.2022; дата фактичної сплати 29.09.2022; кількість днів затримки 59; сума податкового боргу 965,12 грн; штраф у розмірі 10%; сума штрафних санкцій 96,51 грн;

реєстраційний номер документа ; дата подання документа 24.01.2022; граничний термін сплати 30.08.2022; дата фактичної сплати 29.09.2022; кількість днів затримки 30; сума податкового боргу 1,12 грн; штраф у розмірі 5%; сума штрафних санкцій 0,06 грн;

реєстраційний номер документа ; дата подання документа 24.01.2022; граничний термін сплати 30.08.2022; дата фактичної сплати 29.09.2022; кількість днів затримки 30; сума податкового боргу 965,12 грн; штраф у розмірі 5%; сума штрафних санкцій 48,26 грн;

реєстраційний номер документа ; дата подання документа 24.01.2022; граничний термін сплати 30.06.2022; дата фактичної сплати 29.09.2022; кількість днів затримки 91; сума податкового боргу 965,12 грн; штраф у розмірі 10%; сума штрафних санкцій 96,51 грн;

реєстраційний номер документа ; дата подання документа 24.01.2022; граничний термін сплати 01.08.2022; дата фактичної сплати 29.09.2022; кількість днів затримки 59; сума податкового боргу 1,12 грн; штраф у розмірі 10%; сума штрафних санкцій 0,11 грн;

всього 370,61 грн (а.с. 28).

Головним управлінням ДПС у Волинській області також проведено камеральну перевірку платника податків Волинського окружного адміністративного суду, за результатами якої складений Акт про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів від 03.04.2024 №7826/03-20-04-08/35123898 (далі Акт перевірки №7826/03-20-04-08/35123898) (а.с. 18).

Розділ III Акта перевірки №7826/03-20-04-08/35123898 «Висновок»: несвоєчасно сплачено до бюджету самостійно визначену суму податкового зобов`язання з екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення в сумі 2,09 грн; відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) грошових зобов`язань передбачена пунктом 124.1 статті 124 Податкового кодексу України.

На підставі Акта перевірки №7826/03-20-04-08/35123898 контролюючим органом винесене Податкове повідомлення-рішення від 03.05.2024 №8 (далі ППР №8), яким визначено суму штрафу у розмірі 00 грн 21 коп (а.с. 25).

Розрахунок штрафних (фінансових) санкцій за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання відповідно до статті 124 Податкового кодексу України: реєстраційний номер документа ; дата подання документа 04.07.2022; граничний термін сплати 18.08.2022; дата фактичної сплати 29.09.2022; кількість днів затримки 41; сума податкового боргу 2,09 грн; штраф у розмірі 10%; сума штрафних санкцій 0,21 грн (а.с. 26).

Платником податків подані до контролюючого органу Заперечення на Акт перевірки №7826/03-20-04-08/35123898 (а.с. 43) та Заперечення на Акт перевірки №7825/03-20-04-08/35123898 (а.с. 46), за результатами розгляду яких Відповідачем сформовані відповіді від 03.05.2024 «Про розгляд заперечення до акту камеральної перевірки» про залишення висновків Актів перевірок без змін (а.с. 39, 41).

Рішенням ДПС України від 09.07.2024 №8790/5/99-00-06-03-02-05 скаргу платника податків залишено без задоволення, а ППР №8 та №8 без змін (а.с. 21).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень ППР №8 та №8, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

За приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України), платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.

Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 33 ПК України, податковим періодом визнається встановлений цим Кодексом період часу, з урахуванням якого відбувається обчислення та сплата окремих видів податків та зборів. Податковий період може складатися з кількох звітних періодів.

Базовий податковий (звітний) період - період, за який платник податків зобов`язаний здійснювати розрахунки податків, подавати податкові декларації (звіти, розрахунки) та сплачувати до бюджету суми податків та зборів, крім випадків, передбачених цим Кодексом, коли контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму податкового зобов`язання платника податку.

За правилами пункту 38.1 статті 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

За приписами статті 285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Відповідно до пункту 286.2. статті 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

За приписами пункту 287.3. статті 287 ПК України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Так, Позивачем подана до контролюючого органу Податкова декларація з плати за землю від 24.01.2022 №.

Актом перевірки №7825/03-20-04-08/35123898 визначено, що платником податків несвоєчасно сплачено до бюджету самостійно визначені суми податкових зобов`язань по земельному податку в сумі 4830,08 грн:

граничний термін сплати 03.05.2022; дата фактичної сплати 28.09.2022;

граничний термін сплати 30.05.2022; дата фактичної сплати 28.09.2022;

граничний термін сплати 30.05.2022; дата фактичної сплати 29.09.2022;

граничний термін сплати 30.06.2022; дата фактичної сплати 29.09.2022;

граничний термін сплати 01.08.2022; дата фактичної сплати 29.09.2022;

граничний термін сплати 30.08.2022; дата фактичної сплати 29.09.2022;

граничний термін сплати 30.08.2022; дата фактичної сплати 29.09.2022;

граничний термін сплати 30.06.2022; дата фактичної сплати 29.09.2022;

граничний термін сплати 01.08.2022; дата фактичної сплати 29.09.2022.

Відповідно до пункту 250.2 статті 250 ПК України, платники екологічного податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

Так, Позивачем подана до контролюючого органу Податкова декларація з екологічного податку (квартальна) від 04.07.2022 №.

Актом перевірки №7826/03-20-04-08/35123898 визначено, що платником податків несвоєчасно сплачено до бюджету самостійно визначену суму податкового зобов`язання з екологічного податку за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення в сумі 2,09 грн:

граничний термін сплати 18.08.2022; дата фактичної сплати 29.09.2022.

За оскаржуваними ППР №8 та №8 до Позивача застосована відповідальність у порядку пункту 124.1 статті 124 ПК України:

«У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу».

Стаття 124 міститься у главі 11 «Відповідальність» ПК України.

Податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пункт 109.1 статті 109 глави 11 ПК України).

Порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України (пункт 109.2 статті 109 ПК України).

Відповідно до пункту 111.2. статті 111 ПК України, фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Суд звертає увагу на особливості правового регулювання статусу платника податків Волинського окружного адміністративного суду.

За приписами частини першої статті 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII), фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини третьої статті 148 Закону №1402-VIII, функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють:

1) Верховний Суд - щодо фінансового забезпечення його діяльності;

1-1) вищий спеціалізований суд - щодо фінансового забезпечення його діяльності;

2) Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України;

3) Вища рада правосуддя - щодо фінансового забезпечення її діяльності.

Функції розпорядника бюджетних коштів щодо місцевих судів здійснюють територіальні управління Державної судової адміністрації України (частина четверта статті 148 Закону №1402-VIII).

За правилами частини шостої статті 148 Закону №1402-VIII, видатки кожного місцевого та апеляційного суду всіх видів та спеціалізації, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку.

Відповідно до статті 149 Закону №1402-VIII, суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

За приписами частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI (далі БК України), за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, зокрема, Державна судова адміністрація України (далі - ДСА України).

Відповідно до частин першої, другої статті 23 БК України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, ДСА України є головним розпорядником Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Позивача.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2.6 глави 2 Інструкції щодо застосування кодів економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 №333, зареєстрованої в Міністерстві фінансів України 27.03.2012 за № 456/20769, за кодом 2800 «Інші поточні видатки» здійснюються видатки, які не пов`язані з придбанням товарів та послуг установами, у тому числі: сплата податкових, неподаткових та інших платежів на безповоротній основі, справляння яких передбачено законодавством (включаючи плату за адміністративні послуги); сплата грошового внеску (гарантії), реєстраційного або гарантійного внеску, забезпечувального депозиту для укладання договорів оренди у випадках, передбачених законодавством.

Так, кошторисом Позивача на 2022 рік по спеціальному фонду були передбачені видатки за KEКB 2800 «Інші поточні видатки» в розмірі 20000,00 грн, в тому числі, на сплату податкового зобов`язання із земельного податку.

Судом установлено, що Позивач звертався до Державної судової адміністрації України з листами від 11.05.2022 №03-57/48/22 та від 15.06.2022 №03-57/56/22 (а.с. 14, 15) щодо необхідності фінансового забезпечення діяльності з проханням та заявкою на виділення асигнувань по загальному та спеціальному фондах, зокрема і по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» задля сплати, в тому числі, податкових зобов`язань.

При цьому, норми БК України передбачають, що нецільовим використанням бюджетних коштів є їх витрачання на цілі, що не відповідають: бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет); напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми або в порядку використання бюджетних коштів (включаючи порядок та умови надання субвенцій); бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).

Виписками рахунку Позивача підтверджуються суми залишків коштів:

за 18.03.2022 по КЕКВ 2800 залишок коштів становив 1700,00 грн;

за 23.03.2023 по КВЕК 2800 сплачено податкові зобов`язання з земельного податку юридичних осіб за лютий 2022 року в розмірі 966,24 грн та сума в залишку становить 734,52 грн;

за 28.04.2022 по КВЕК 2800 сплачено податкові зобов`язання з екологічного податку за І квартал 2022 року в розмірі 93,65 грн та сума в залишку становить 640,87 грн, та якої недостатньо для сплати податкового зобов`язання з земельного податку за березень 2022 року;

за 02.05.2022 по КЕКВ 2800 залишок коштів так і становить 640,87 грн;

за 30.05.2022 залишок коштів по КЕКВ 2800 становить 640,87 грн та вказана сума була сплачена в часткову заборгованість по земельному податку;

за 31.05.2022, 03.06.2022, 30.06.2022, 04.07.2022, 29.07.2022, 01.08.2022, 02.08.2022, 30.08.2022, 02.09.2022 залишок коштів по КЕКВ 2800 становить 0,00 грн.

Із вказаних виписок по КВЕК 2800 чітко вбачається, що у Позивача були відсутні кошти для сплати податкових зобов`язань із земельного та екологічного податку.

Лише 22.09.2022 ДСА України виділило фінансування по видатках за КЕКВ 2800 в розмірі 6800,00 грн, на підтверджується випискою за 22.09.2022; з цієї дати відновилась можливість виконувати свої податкові обов`язки щодо сплати екологічного та земельного податку.

26.09.2022 Позивачем сформовано платіжне доручення №465 на суму 6,92 грн з призначенням платежу «податок за забруднення навколишнього середовища стаціонарними джерелами за II квартал 2022 року». Оплата за вказаним платіжним дорученням проведена ТУ ДКСУ у Волинській області 29.09.2022.

26.09.2022 Позивачем сформовано платіжні доручення, зокрема, №458 на суму 325,37 грн, як доплата земельного податку з юридичних осіб за березень 2022 року із загальної суми 966,24 грн, при сплаченій 640,87 грн з призначенням платежу «земельний податок з юридичних осіб за березень 2022 року», №459 на суму 966,24 грн з призначенням платежу «земельний податок з юридичних осіб за квітень 2022 року», №460 на суму 966,24 грн з призначенням платежу «земельний податок з юридичних осіб за травень 2022 року», №461 на суму 966,24 грн з призначенням платежу «земельний податок з юридичних осіб за червень 2022 року», №462 на суму 966,24 грн з призначенням платежу «земельний податок з юридичних осіб за липень 2022 року», №463 на суму 966,24 грн з призначенням платежу «земельний податок з юридичних осіб за серпень 2022 року», №464 на суму 966,24 грн з призначенням платежу «земельний податок з юридичних осіб за вересень 2022 року». Оплата за вказаними платіжними дорученнями проведена ГУ ДКСУ у Волинській області 29.09.2022.

Установлені вище судом обставини та наявні у матеріалах справи докази свідчать про те, що платник податків вживав усі належні заходи щодо отримання коштів від розпорядника з метою виконання податкових зобов`язань, а після їх отримання негайно здійснив сплату податкових зобов`язань.

Щодо наявності правових підстав для притягнення Позивача до відповідальності, суд зазначає таке.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 03.03.2022 №2118-ІХ, у зв`язку з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, підрозділ X розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 69 такого змісту:

«69. Установити, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

69.1. У випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні».

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» від 24.03.2022 №2142-ІХ внесені зміни до ПК України, зокрема, у пункті 69 підрозділу 10 розділу XX: у підпункті 69.1 слова «трьох місяців» замінено словами «шести місяців».

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 №2260-ІХ (набрав чинності 27.05.2022) (далі Закон №2260-ІХ) внесено зміни до ПК України, зокрема, у розділі XX підрозділі 10 у пункті 69 абзац перший пункту 69 викладено в такій редакції:

«69. Установити, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті».

Крім того, підпункт 69.1 викладено у новій редакції.

Отже, станом на 29.09.2022 (дата фактичної сплати узгоджених сум податкових зобов`язань із земельного та екологічного податку) підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України діяв у редакції Закону №2260-ІХ, яку необхідно застосовувати до цих правовідносин.

Відповідно до абзацу четвертого підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України (у редакції Закону N° 2260-ІХ) платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків.

Відповідач зазначає, що відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо, зокрема, щодо строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди: 2021 рік (для річного звітного (податкового) періоду), І квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 1 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року). Таким чином, Законом №2836-ІХ встановлені нові граничні строки, які застосовуються з 27.05.2022 щодо подання звітності та сплати податків, зборів, платежів, для платників податків, які мали можливість своєчасно виконувати свої податкові обов`язки, при дотриманні яких такі платники звільняються від відповідальності, а саме, 1 серпня 2022 року вважається останнім (граничним) днем сплати податків, зборів, платежів:

для річного звітного (податкового) періоду, за звітний (податковий) період - 2021 рік (податок на прибуток, частина чистого прибутку (доходу));

для квартального звітного (податкового) періоду, за звітний (податковий) період - І квартал 2022 року (податок на прибуток, частина чистого прибутку (доходу), єдиний податок третьої групи (зі ставкою 3 або 5 відсотків), єдиний податок IV групи, екологічний податок, рентна плата, туристичний збір, збір за місця для паркування транспортних засобів);

для авансового внеску за І квартал 2022 року з транспортного податку та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки;

для місячного звітного (податкового) періоду за звітні (податкові) періоди - січень - травень 2022 року (ПДВ, єдиний податок III групи зі ставкою 2 відсотки, рентна плата, плата за землю, податку на прибуток (платниками податків,- які застосовують місячний податковий (звітний) період відповідно до п.п. 133.4.3 п. 133.4 ст. 133 Кодексу)).

Таким чином, як зазначає Відповідач, Законом №2836-ІХ встановлені нові граничні строки, які застосовуються з 27.05.2022 щодо подання звітності та сплати податків, зборів, платежів, для платників податків, які мали можливість своєчасно виконувати свої податкові обов`язки, при дотриманні яких такі платники звільняються від відповідальності, а саме, 1 серпня 2022 року вважається останнім (граничним) днем сплати податків, зборів, платежів.

Суд відхиляє такі доводи Відповідача та зазначає, що Закон України №2836-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України» прийнятий 13 грудня 2022 року та набрав чинності 03.01.2023.

Натомість, на момент виникнення спірних правовідносин підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України діяв у редакції Закону №2260-ІХ.

Контролюючий орган також зазначає, що з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків і зборів та подання звітності Міністерством фінансів України розроблений Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків згідно Наказу від 29.07.2022 №225.

За загальним правилом згідно з пунктом 3 розділу II Порядку №225 для підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків у разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку на дату набрання чинності Порядку, платнику потрібно подати заяву про відсутність такої можливості, яка має містити чітке та стисле обґрунтування підстав для підтвердження неможливості виконання платником податків податкових обов`язків з посиланням на документальне підтвердження викладених фактів.

Відповідач зазначає, що заяву щодо неможливості виконання податкових обов`язків відповідно до вказаного вище Порядку Позивач на адресу податкового органу не направляв.

Суд критично оцінює такі доводи Відповідача та зазначає, що Порядок №225 прийнятий 29.07.2022, а набрав чинності 06.09.2022.

Тобто, тобто заяву щодо неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків і зборів, платники податків могли подати до контролюючого органу лише після 06.09.2022.

Згідно із абзацом другим пункту 3 розділу II Порядку №225 у разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, у представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації.

Водночас, оскільки станом на 30.09.2022 (граничний строк подання заяви відповідно до абзацу другого пункту 3 розділу II Порядку №225) у Позивача відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки щодо сплати податків, а обов`язок щодо сплати земельного податку уже було виконано з дотриманням приписів абзацу четвертого підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України (у редакції Закону № 2260-ІХ), тому у Позивача були відсутні правові та фактичні підстави для звернення до контролюючого органу із заявою відповідно до Порядку №225.

Порядком №225 передбачено прийняття контролюючим органом рішення щодо (1) можливості чи (2) неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, та не передбачено подання платником заяви та прийняття податковим органом рішення про відновлення можливості виконання податкових зобов`язань, якщо при цьому можливість виконання платником свого податкового обов`язку відновилася та податковий обов`язок зі сплати податків було виконано до 30.09.2022.

Позивач не подавав у порядку пункту 5 розділу II Порядку №225 повідомлення про відновлення можливості виконання платником податків, оскільки щодо нього не було прийнято та не могло бути прийнято рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку з огляду на те, що до 30.09.2022 у платника податків відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки щодо сплати податків, а обов`язок щодо сплати земельного та екологічного податку уже було виконано.

Крім того, аналіз чинної редакції підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України дає підстави дійти висновку про те, що законодавець розмежував умови та підстави відповідальності за порушення строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди окремо для платників податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки; платників податків, у яких відсутня можливість своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів; платників податків, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки.

При цьому, за приписами абзацу чотирнадцятого підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України (у чинній редакції) платники податків, у тому числі щодо своєї філії або акцизного складу, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання ними податкових обов`язків щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі акцизних накладних, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, подання звітності, сплати податків і зборів протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків.

Отже, на підставі абзацу четвертого підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України (у редакції Закону №2260-ІХ, тобто, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов`язань із земельного та екологічного податку, оскільки з 22.09.2022 у платника податків відновилась можливість виконувати свої податкові обов`язки щодо сплати земельного і екологічного податку та такий обов`язок було виконано.

Суд також звертає увагу на те, що платник податків у Запереченнях на Акти перевірок

№7825/03-20-04-08/35123898 та №7826/03-20-04-08/35123898 зазначав, що на підставі абзацу четвертого підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України (у редакції Закону №2260-ІХ) платник податків має бути звільнений від відповідальності за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов`язань із земельного та екологічного податку.

Відповідно до пункту 76.2. статті 76 ПК України, порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

За правилами пункту 86.2. статті 86 ПК України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.7. статті 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

За правилами підпункту 86.7.4. пункту 86.7 статті 86 ПК України, під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень:

встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини);

досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності.

Натомість, у відповідях від 03.05.2024 «Про розгляд заперечення до акту камеральної перевірки» містяться лише формальні обґрунтування щодо порушення платником податків вимог податкового законодавства, натомість, контролюючим органом не надана належна оцінка обставинам, що стосуються сплати Позивачем податкових зобов`язань у строки, визначені законодавством з урахуванням об`єктивних обставин, які існували у спірний період.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Рисовський проти України», № 29979/04, рішення від 20 жовтня 2011 року, пункти 70, 71, Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див. зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Зазначене вище свідчить про протиправність оскаржуваних Рішень ППР №8 та №8, які підлягають скасуванню.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних рішень ППР №8 та №8 в порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними і скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь Позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп, сплачена відповідно до Платіжної інструкції від 08.08.2024 №553, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Волинській області.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Волинського окружного адміністративного суду (вулиця Словацького, 3, місто Луцьк, Волинська область, 43025; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державної судової адміністрації України (вулиця Липська, 18/5, місто Київ, 01601; ), до Головного управління ДПС у Волинській області (Київський майдан, 4, місто Луцьк, Волинська область, 34027; ) про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 03 травня 2024 року №8 та №8.

Стягнути на користь Волинського окружного адміністративного суду суму судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Волинській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 08 листопада 2024 року

Суддя К.М. Недашківська