Справа № 160/8041/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/8041/24
(суддя Юрков Е.О., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Корсун Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року у справі №160/8041/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 березня 2024 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області згідно з яким просить:

- визнати протиправним та скасувати п.1 наказу № 394 к від 01.03.2024 року начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУН ГУНП», яким було застосовано до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 7 Дніпропетровського РУН ГУПН в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 284 о/с від 13.03.2024 року в частині звільнення з 13 липня 20234 року зі служби на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 7 Дніпропетровського РУН ГУПН в Дніпропетровській області за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення);

- поновити ОСОБА_1 на службі на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 7 Дніпропетровського РУН ГУПН в Дніпропетровській області з 14.03.2024 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 13 березня 2024 року до дня фактичного поновлення на посаді з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що службова перевірка носила формальний характер, її висновки не є об`єктивними, а зібрана інформація містить неправдиві дані. Сам факт вручення позивачу підозри не свідчить, що позивач дійсно вчиняв кримінальні правопорушення, які йому інкримінуються.

Вважає, що в його діях зазначених відповідачем в наказі № 394 від 01.03.2024 р відсутній склад будь-якого дисциплінарного проступку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року у задоволені позову відмовлено повністю.

В рішенні суду зазначено про те, що службовим розслідуванням встановлено факт вчинення позивачем діяння, що дискредитує звання працівника органів Національної поліції.

Також суд зазначив, що з огляду на встановлені ним обставини, висновки службового розслідування є обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже підстави для визнання протиправними та скасування оскаржених наказів та поновлення позивача на роботі відсутні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, оскаржив його в апеляційному порядку, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права, неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі зазначає про те, що: суд першої інстанції залишив поза увагою долучені відповідачем до відзиву документи та аргументацію звільнення позивача.

Позивач оскаржував наказ № 284 від 13.03.2024 року, а не наказ № 281 від 13.03.2024 року який було надано суду першої інстанції з відзивом на позов.

Судом першої інстанції не надано «належної» оцінки матеріалам службового розслідування та залишено поза увагою аргументи позивача про його непричетність до скоєння злочинів в яких його звинувачують.

Позивач не наділений повноваженнями щодо реєстрації інформації про кримінальне правопорушення у ЄРДР.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, відповідач просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника позивача які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення представника відповідача який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (надалі - ГУНП в Дніпропетровській області) від 13.03.2017 р. № 93 о/с ОСОБА_1 був прийнятий на службу в Національну поліцію України.

Позивач проходив службу в ГУНП в Дніпропетровській області на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 7 Дніпровського районного управління поліції в спеціальному званні капітан поліції.

13.03.2024 наказом начальника ВОАДЗ УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області № 281 о/с старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 7 Дніпровського районного управління поліції капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (т.1 а.с.194).

Підставою видання наказу про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції став наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 01.03.2024 року № 394к, яким за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзацу 1, частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пунктів 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 2, 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 6 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575, абзацу 2 пункту 1 доручення ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП від 01.01.2024 № 3, що виразилось у не інформуванні уповноваженого керівника про наявність в матеріалах єдиного обліку відомостей за заявою ОСОБА_2 , котрі вказують на вчинення кримінального правопорушення та не вжитті відповідних заходів щодо їх внесення до ЄРДР, не виконанні доручень слідчих від 04.01.2024 № 20 та № 25 у кримінальних провадженнях, не заведенні контрольно-спостережного провадження за лінією роботи, а також недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, дискредитують звання поліцейського, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений на останнього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 стали матеріали службового розслідування проведеного на підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 01.02.2024 № 313 «Про організацію проведення службового розслідування», у межах строків, визначених наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 15.02.2024 № 460 «Про внесення змін до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 01.02.2024 № 313 та продовження строку проведення службового розслідування» в якому зазначено, що 30.01.2024 працівниками Служби безпеки України, Дніпропетровської обласної прокуратури та Третього слідчого відділу (з дислокацією місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтава, в рамках кримінального проваджень № 0000143 від 12.05.2022 (ч.1, 2, 3 ст.255, ч.3 ст.307, ч.2 ст.317, ч.1 ст.263 КК України) проведено обшуки в службових кабінетах окремих поліцейських ВП № 3 та ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП, які можуть бути причетні до злочинної діяльності осіб, які за попередньою змовою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, створили стійке ієрархічне об`єднання (злочинну організацію) для вчинення тяжких, особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин. їх аналогів та прекурсорів з метою їх подальшого збуту на території Дніпропетровської області, а також у порядку статті 208 КПК України затримано старшого оперуповноваженого СКП ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 та старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 3 Дніпровського РУП майора поліції ОСОБА_3 .

В ході проведення службового розслідування, комісією перевірено службову діяльність старшого оперуповноваженого СКП ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 та встановлено, що 19.01.2024 до ЄО відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП за №2610 зареєстровано заяву представника супермаркету «Варус», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Глінки, 2, ОСОБА_2 про те, що невідома особа здійснила крадіжку товару на загальну суму 4 868 гривень.

У подальшому, заступник начальника відділення поліції - начальник СКП ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП майор поліції ОСОБА_4 , у порушення статей 15 та 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 3 розділу III Порядку, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, об`єктивно її не розглянув, незважаючи на наявні ознаки вчинення кримінального правопорушення, своєчасно до чергової частини ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП для негайної передачі керівництву слідчого відділення ВП для внесення відомостей до ЄРДР не направив, а вказаний матеріал доручив до розгляду та прийняття рішення згідно з чинним законодавством України старшому оперуповноваженому сектору кримінальної поліції ВИ № 7 Дніпровського РУП капітану поліції ОСОБА_1 , який, у порушення вимог пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, (далі - Порядок, затверджений наказом МВС України від 08.02.2019 № 100), невідкладно відповідний рапорт про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення у вказаному матеріалі ЄО не склав та заходів щодо його подальшого скерування до СВ ВП, для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, не вжив.

Крім того, під час перевірки встановлено, що слідчими СВ ВП у порядку ст. 40 КПК України до сектору кримінальної поліції ВП надано 2 доручення від 04.01.2024 № 20 та 25 на проведення слідчих (розшукових) дій, зі строком виконання до 30.01.2024.

Зазначені доручення заступником начальника ВП - начальником СКП ВП № 7 Дніпровського РУП майором поліції Абросімовим П.С. було доручено капітану поліції ОСОБА_1 , який, у порушення вимог пункту 6 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575 (далі - Інструкція, затверджена наказом МВС України від 07.07.2017№ 575), вказані доручення не виконав.

Відповідно до довідки від 12.02.2024 № 43.7/1-1419, наданої керівництвом СКП ВП, у період з 27.12.2023 по 30.01.2024 особисто старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 не встановлено жодної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. З метою розкриття злочинів жодного інформування на проведення НСРД не підготовлено.

Відповідно до доручення від 01.01.2024 № 3 ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 було закріплено відповідальним за лінією роботи щодо документування та узагальнення інформації з профілактики та попередження кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками, однак СКСП останнім заведено не було.

Крім цього, капітаном поліції ОСОБА_1 було проігноровано виконання протоколів оперативних нарад від 04.01.2024 № 43.7/1-80, від 23.01.2024 № 43.7/1-740, де неодноразово розглядалися та наголошувалися питання щодо дотримання виконавської дисципліни та законності.

Наказом від 01.03.2024 року №394к про притягнення до дисциплінарної відповідальності до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби (т.1 а.с.124 126).

Наказом начальника СКЗ ДРУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13.03.2024 № 284 о/с капітана поліції ОСОБА_1 (0114775), старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 7 Дніпровського районного управління поліції капітана поліції, з 13.03.2024 року звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (т.1 а.с.215).

Правомірність та обґрунтованість вказаних наказів відповідача в частині яка стосується прав та інтересів позивача є предметом спору переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з огляду на встановлені ним обставини, висновки службового розслідування є обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а отже підстави для визнання протиправними та скасування оскаржених наказів та поновлення позивача на роботі відсутні.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон України №580-VIII).

За приписами статті 1 Закону України №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або в наслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (стаття 2Закону № 580-VІІІ).

При цьому, відповідно до частини першої статті 18 Закону України №580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону України №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження встановлено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут). Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з пунктами 4, 5 статті 3 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Розділом ІІІ Дисциплінарного статуту передбачено порядок накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

При цьому, за приписами статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частинами першою-третьою статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено порядок проведення службового розслідування, відповідно до якої службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини четвертої вказаної статті Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Згідно з частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Наказ №893).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Наказу №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Як правильно з`ясовано судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.02.2024 № 313 «Про організацію проведення службового розслідування», прийнято у межах строків, визначених наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 15.02.2024 № 460 «Про внесення змін до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 01.02.2024 № 313 та продовження строку проведення службового розслідування» у зв`язку з надходженням від начальника УГІ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 рапорта щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських ВП № 3 та ВП № 7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського РУП ГУНП 30.01.2024 та проведення обшуків в службових кабінетах ВП № 3 Дніпровського РУП ГУНП та ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП.

За наслідками проведеного службового розслідування складено висновок від 01.03.2024 про результати службового розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських ВП № 3 та ВП № 7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП, що призвели до оголошення повідомлення про підозру окремим поліцейським Дніпровського РУП ГУНП 30.01.2024 та проведення обшуків в службових кабінетах ВП № З Дніпровського РУП ГУНП та ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП.

Також, в ході проведення службового розслідування, комісією перевірено службову діяльність старшого оперуповноваженого СКП ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 та встановлено, що 19.01.2024 до ЄО відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП за №2610 зареєстровано заяву представника супермаркету «Варус», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Глінки, 2, ОСОБА_2 про те, що невідома особа здійснила крадіжку товару на загальну суму 4 868 гривень.

У подальшому, заступник начальника відділення поліції - начальник СКП ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП майор поліції ОСОБА_4 , у порушення статей 15 та 19 Закону України «Про звернення громадян», пункту 3 розділу III Порядку, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, об`єктивно її не розглянув, незважаючи на наявні ознаки вчинення кримінального правопорушення, своєчасно до чергової частини ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП для негайної передачі керівництву слідчого відділення ВП для внесення відомостей до ЄРДР не направив, а вказаний матеріал доручив до розгляду та прийняття рішення згідно з чинним законодавством України старшому оперуповноваженому сектору кримінальної поліції ВИ № 7 Дніпровського РУП капітану поліції ОСОБА_1 , який, у порушення вимог пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, (далі - Порядок, затверджений наказом МВС України від 08.02.2019 № 100), невідкладно відповідний рапорт про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення у вказаному матеріалі ЄО не склав та заходів щодо його подальшого скерування до СВ ВП, для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, не вжив.

Крім того, під час перевірки встановлено, що слідчими СВ ВП у порядку ст. 40 КПК України до сектору кримінальної поліції ВП надано 2 доручення від 04.01.2024 № 20 та 25 на проведення слідчих (розшукових) дій, зі строком виконання до 30.01.2024.

Зазначені доручення заступником начальника ВП - начальником СКП ВП № 7 Дніпровського РУП майором поліції Абросімовим П.С. було доручено капітану поліції ОСОБА_1 , який, у порушення вимог пункту 6 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575 (далі - Інструкція, затверджена наказом МВС України від 07.07.2017№ 575), вказані доручення не виконав.

Відповідно до довідки від 12.02.2024 № 43.7/1-1419, наданої керівництвом СКП ВП, у період з 27.12.2023 по 30.01.2024 особисто старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_1 не встановлено жодної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. З метою розкриття злочинів жодного інформування на проведення НСРД не підготовлено.

Відповідно до доручення від 01.01.2024 № 3 ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 було закріплено відповідальним за лінією роботи щодо документування та узагальнення інформації з профілактики та попередження кримінальних правопорушень проти громадської безпеки, завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, підпалу або інших дій, які загрожують загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками, однак СКСП останнім заведено не було.

Вказані вище обставини, які були встановлені комісією під час службового розслідування, знайшли своє відображення у висновку від 01.03.2024 та слугували підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, зобов`язані у межах своїх повноважень відповідно до законів, що становлять правову основу оперативно-розшукової діяльності, вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, здійснювати профілактику правопорушень.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України, у разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Згідно з пунктом 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 Поліцейський органу (підрозділу) поліції, якому доручено розгляд заяви або повідомлення про іншу подію та прийняття відповідного рішення в межах Закону України «Про звернення громадян» або Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі встановлення в матеріалах відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, невідкладно рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Керівник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, доручає уповноваженій службовій особі невідкладно зареєструвати рапорт працівника поліції в ІТС ІПНП (журналі ЄО) та не пізніше 24 годин з моменту реєстрації надіслати зазначені матеріали до органу досудового розслідування органу (підрозділу) поліції для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відповідно до п.п. 2.10.8, 2.12 Інструкції з діловодства в системі Міністерства внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 23.08.2012 № 747, результати розгляду документів керівництво фіксує в резолюції відповідно до вимог пункту 2.12 цієї Інструкції.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Враховуючи викладені положення правових актів та встановлену службовим розслідуванням обставини, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дисциплінарною комісією в ході службового розслідування підтверджено порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», частини 1 статті 15, абзацу 1, частини 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян», пунктів 1 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, пунктів 2, 3 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, пункту 11 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органам (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, пункту 6 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575 порядку розгляду звернень, а також інформування керівника про наявність в матеріалах єдиного обліку відомостей, які вказують на вчинення кримінальних правопорушень та вжиття відповідних заходів щодо їх внесення до ЄРДР, а також порушення порядку попереднього розгляду керівництвом матеріалів за зверненнями громадян та проведення повної, об`єктивної, всебічної перевірки таких матеріалів.

Проте, вирішуючи спірні правовідносини суд першої інстанції, в порушення принципу офіційного з`ясування обставин справи, не з`ясував та не дослідив обставини що мають значення для справи, а саме обставини не виконання позивачем покладених на нього обов`язків на наявність яких посилався відповідач в обґрунтування притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Так суд першої інстанції не з`ясував обставин того, чому саме позивач невідкладно відповідний рапорт про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, за заявою ОСОБА_2 , у вказаному матеріалі ЄО не склав та заходів щодо його подальшого скерування до СВ ВП, для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, не вжив.

Між тим, згідно з поясненнями позивача наданими під час апеляційного розгляду справи, вказану заяву ОСОБА_2 , він не отримував, на час її подання до відповідача він був вихідний, а отже строки її реєстрації було попущено тими посадовими особами відповідача які її прийняли.

Також як вбачається з положень ч.1 ст.214 КПК України позивач не відноситься до переліку осіб які зобов`язані вносити відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені твердження позивача, відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано.

Крім того, суд першої інстанції не з`ясував та залишив поза увагою обставини того, чому відбулось невиконання позивачем двох доручень наданих слідчими СВ ВП у порядку ст. 40 КПК України до сектору кримінальної поліції ВП, а саме від 04.01.2024 № 20 та 25 на проведення слідчих (розшукових) дій, зі строком виконання до 30.01.2024.

Між тим, згідно з поясненнями позивача наданими під час апеляційного розгляду справи, вказані доручення слідчих він не отримував.

Згідно з поясненнями представника відповідача, докази отримання вказаних доручень позивачем відсутні. Позивач ухилявся від отримання зазначених документів.

Таким чином вказані обставини свідчать про те, що позивач зазначену заяву та доручення не отримував, проте обставини ухилення позивача від отримання вказаних документів під час проведення службового розслідування не з`ясовувались. Доказів цього відповідачем суду апеляційної інстанції надано не було.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає, що не може бути підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності те, що позивач з 27.12.2023 року по 30.01.2024 року не встановив жодної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та не підготував жодного інформування з НСРД, оскільки, як правильно зазначив представник позивача, такі кількісні показники щодо зазначених критеріїв, які начебто характеризують ефективність працівника поліції, відсутні у посадовій інструкції позивача та інших актах.

Також колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача на невиконання позивачем протоколів оперативних нарад від 04.01.2024 року №43.7/1-80, від 23.01.2024 року №43.7/1-740 та невиконання доручення № 3, незаведення СКСП оскільки відповідачем в матеріалах службового розслідування не зазначено в чому полягає ігнорування позивачем зазначених протоколів, доручення №3 та причини цього.

Отже, в порушення принципу офіційного з`ясування обставин справи, не дослідивши наявність викладених обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що обставини відображені в акті службового розслідування об`єктивно знайшли своє підтвердження.

Враховуючи з`ясовані судом апеляційної інстанції обставини справи, колегія суддів зробила висновок щодо протиправності оскаржених позивачем наказів відповідача та наявності підстав для їх скасування в частині, що стосуються позивача, з поновленням позивача на службі на раніше займаній посаді з дати його звільнення, а не з дати безпідставно зазначеної у позові « 13 липня 20234 року».

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Таким чином вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 цього Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Враховуючи те, що звільнення позивача відбулося 14 березня 2024 року, середня заробітна плата позивача повинна обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи, а саме: за січень лютий 2024 року.

Згідно з довідкою відповідача №335 від 30.09.2024 р, грошове забезпечення позивача за січень 2024 р складає 26408,97 грн та лютий 2024 р 7793,75 грн.

Враховуючи те, що кількість робочих днів за січень лютий 2024 року складає 60 днів виходячи з розрахунку 31 + 29 = 60 днів, а грошове забезпечення за ці два місяці сумарно складає 26408,97 + 7793,75 = 34202,72 грн - то середньоденне грошове забезпечення позивача складає 570,05 грн. виходячи з розрахунку: 34202,72 грн : 60 днів = 570,05 грн.

Період вимушеного прогулу складає 238 календарних днів з наступного дня після звільнення позивача 14 березня 2024 року по час розгляду справи судом апеляційної інстанції 07 листопада 2024 року.

Отже, розмір середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу, за період з 14 березня 2024 року по 07 листопада 2024 року, становить 135671,19 грн виходячи з розрахунку: 570,05 грн х 238 календарні дні.

При цьому, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року у справі №160/8041/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п.1 наказу № 394 к від 01.03.2024 року начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУН ГУНП» в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 284 о/с від 13.03.2024 року в частині звільнення ОСОБА_1 з 13 березня 2024 року зі служби на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 7 Дніпропетровського РУН ГУПН в Дніпропетровській області за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення).

Поновити ОСОБА_1 на службі на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 7 Дніпропетровського РУН ГУПН в Дніпропетровській області з 13 березня 2024 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 13 березня 2024 року по 07 листопада 2024 в розмірі 135671 грн (сто тридцять п`ять тисяч шістсот сімдесят одна) грн 19 коп, який визначений без утримання податків й інших обов`язкових платежів.

У задоволені позову в іншій частині відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 07 листопада 2024 року.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2024 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва