Справа № 200/4509/24
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року Справа№200/4509/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила:

визнати протиправними дії щодо відмови у виплаті згідно частини 1 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», пенсії у розмірі 195046,82 гривень, що підлягала виплаті за життя померлому чоловіку ОСОБА_3 , пенсіонеру МВС за вислугу років.

стягнути в порядку частини 1 статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсію у розмірі 195046,82 гривень, що підлягала виплаті померлому чоловіку ОСОБА_3 , пенсіонеру МВС за вислугу років.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що є вдовою померлого ОСОБА_3 , який перебував на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримував пенсію за вислугу років МВС. За життя ОСОБА_3 на виконання рішень судів відповідачем нарахована, але не виплачена заборгованість з пенсійних виплат у розмірі 195046,82 грн. На звернення щодо виплати виниклої заборгованості відповідач відмовив, з підстав, які позивач вважає необґрунтованими. В зв`язку із зазначеним позивач змушена звернутись до суду для захисту своїх прав.

Ухвалою від 09 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на входження недоотриманих сум пенсії до складу спадщини, необхідності заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, а також зауважив, що рішення щодо стягнення коштів з державних органів виконуються органами Державної казначейської служби, яке підлягає залученню до розгляду справи.

Представник позивача надав відповідь на відзив, в якому звернув увагу на наведення відповідачем недостовірної інформації стосовно порядку отримання недоотриманої пенсіонером за життя пенсії, невиплаченої йому з провини саме органів ПФУ та наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. До основних засад судочинства відноситься, зокрема, розумний строк розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до наведених норм, здійснюючи судочинство в умовах збройної агресії проти України, враховуючи тимчасову непрацездатність та перенесення відпустки головуючого у справі, справа розглянута безпосередньо після закінчення відпустки, впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 16.04.1988 була одружена з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мешкала разом з чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 , згідно із довідкою № 01-20/341-388 від 23.12.2023

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 04.12.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 64 роки.

ОСОБА_3 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Донецькій області, що є відповідачем у справі, та отримував пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених від військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 200/12961/21, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ГУ ПФУ в Донецькій області та зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.12.2019 року на підставі оновленої довідки ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» № 33/25-1938 від 19.07.2021.

На виконання рішення суду в липні 2022 року ГУ ПФУ в Донецькій області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_3 та нарахувало заборгованість з невиплаченої з 01.12.2019 по 31.07.2022 пенсії в загальній сумі 167004,24 гривень.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі № 200/3698/23 задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 до ГУ ПФУ в Донецькій області та зобов`язано нарахувати та виплати з 01.08.2022 щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000 гривень згідно з постановою КМ України № 713 від 14.07.2021.

На виконання рішення суду ГУ ПФУ в Донецькій області відновило виплату щомісячної доплати з 01.12.2023, однак заборгованість, що виникла з невиплаченої частини пенсії в розмірі 32000,00 гривень не виплатило.

28.12.2023 позивача перевели з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника по лінії МВС.

09.05.2024 позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату недоотриманої ОСОБА_3 за життя пенсії в порядку статті 61 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року з додатком копій необхідних документів.

Листами від 30.05.2024 відповідач повідомив про можливість виплати коштів позивачу на підставі статті 379 КАС України, а саме заміни сторони виконавчого провадження.

Вважаючи протиправною відмову у виплаті недоотриманих за життя коштів померлому позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначаються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Статтею 61 Закону № 2262-ХІІ визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

За приписами частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

Подібні положення передбачені також статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, згідно з якою сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Наведенні приписи Законів України № 2262-ХІІ та № 1058-IV узгоджуються із приписами статті 1227 Цивільного кодексу України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Абзацом 3 пункту 4 цього Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1), передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті (абзац 3 пункту 2.26 розділу II Порядку № 22-1).

Форма цієї заяви затверджено додатком № 4 до зазначеного Порядку.

Згідно з пунктом 9 розділу II «Документи, які необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший та виплати пенсії, допомог» Порядку 3-1 до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Отже, згідно з наведеними приписами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються, у тому числі батькам або іншим членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач є вдовою померлого ОСОБА_3 та у межах 6 місячного строку надала заяву про виплату неодержаної померлим пенсії.

В матеріалах справи наявна заява позивача, якою повідомлено відповідача про намір отримати недоотриману пенсію померлого чоловіка. Зазначена заява містить всі необхідні реквізити такої заяви, що визначені у затвердженій додатком № 4 до Порядку № 3-1 формі заяви. До заяви додані документи, що підтверджують родинні заявки із померлим - свідоцтво про одруження та паспортні відомості заявника; смерть пенсіонера - свідоцтво про смерть та документи, що містять банківські реквізити, на які відповідач має виплатити суму недоотриманої померлим пенсію. Тобто, позивачем вчинено всі залежні від неї дії, вчинення яких передбачено законодавством, для отримання неотриманої за життя померлим пенсії.

Листом відділу обслуговування громадян №1 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Донецькій області від 30.05.2024 на звернення позивача підтверджена загальна сума заборгованості померлого 195046,82 грн.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсія у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому частиною 1 статті 52 Закону № 1058-IV та частиною 1 статті 61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (частина 2 статті 52 Закону № 1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Суд звертає увагу, що позивачем заявлені вимоги про виплату позивачу недотриманої пенсії її померлим чоловіком до їх включення до складу спадщини, а тому заміна сторони у виконавчому провадженні, про яку зазначає відповідач, у цьому випадку, не є належним способом захисту прав заявника.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 01.05.2023 у справі № 520/926/21 та від 21.11.2023 у справі № 420/25799/21.

Таким чином, враховуючи відповідне законодавче регулювання та судову практику, що склалася при вирішенні спірних правовідносин аналогічного характеру, а також беручи до уваги необхідність дотримання критерію ефективності у правовідносинах щодо захисту осіб, що наділені правом отримання нарахованих, але неодержаних за життя пенсіонера сум пенсії, вказане процесуальне питання не може бути вирішене за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони у виконавчому провадженні.

З огляду на викладене вище та враховуючи здійснення позивачем всіх залежних від неї дій, спрямованих на отримання відповідних виплат у межах встановлених шести місяців після смерті пенсіонера, відсутність документів, які б свідчили про здійснення виплати цієї суми померлому чоловіку позивача або позивачу, суд дійшов висновку про протиправність відмови відповідача у виплату позивачу суми недоотриманої пенсії померлим ОСОБА_3 та наявність правових підстав для виплати суми пенсії померлого чоловіка, що була нарахована на виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду у справах № 200/12961/21, № 200/3698/23 в загальному розмірі 195046,82 грн, але залишилася неодержаною у зв`язку з його смертю. Тому заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими.

Суд відхиляє посилання відповідача на наявність підстав для залучення до участі у розгляді справи органу, що має виконувати рішення про стягнення коштів - Державної казначейської служби України, оскільки зазначена служба не є належним відповідачем стосовно заявлених позивачем вимог. Покладення на будь-який орган обов`язку щодо виконання судового рішення не є підставою для його залучення до участі у розгляді справи.

Водночас, вирішуючи питання щодо способу захисту порушеного права, суд звертає увагу, що за приписами частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

У справі, що розглядається, заборгованість з пенсійних виплат не має ознак відшкодуванням заподіяної шкоди. Тому стягнення цієї суми безпосередньо з відповідача не відповідає змісту та характеру правовідносин між сторонами, оскільки наведені пенсійні виплати фінансуються за рахунок державного бюджету. Тому належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача сплатити наявну суму заборгованості позивачеві.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1560,38 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 133, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо відмови ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 ) у виплаті сум пенсійних виплат, що підлягали виплаті за життя померлому ОСОБА_3 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 ) наявну заборгованість з пенсійних виплат у сумі 195046 (сто дев`яносто п`ять тисяч сорок шість) грн. 82 коп., що підлягала виплаті померлому ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1560 (одна тисяча п`ятсот шістдесят) грн 38 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов