Справа № 300/5444/24
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"15" листопада 2024 р. справа № 300/5444/24
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Кафарський В.В., розглянувши заяву представника відповідача про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі №300/5444/24 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
У провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала адмінітративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач, стягувач) до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (далі відповідач, боржник) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
05.11.2024 представник Військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України) звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із заявою від 04.11.2024 про визнання виконавчого листа по справі №300/5444/24, виданого 28.10.2024 Івано-Франківським окружним адміністративним судом, таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з добровільним виконанням боржником рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 по справі №300/5444/24.
Заява вмотивована тим, що боржником виконано в повному обсязі рішення Івано- Франківського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 по справі №300/5444/24 та розглянуто по суті звернення позивача від 08.05.2024, оформлене у формі рапорту та зареєстроване в системі електронного документообігу за №М-541 від 23.05.2024, про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Окрім цього, у поданій заяві представник відповідача просив здійснювати її розгляд без його участі (а.с. 68-73).
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 83, 85). При цьому, представник позивача 06.11.2024 подав суду заперечення на подану заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в яких зазначив, що лист від 31.10.2024 про добровільне виконання судового рішення, який долучено заявником до поданої заяви, позивач та його представник не отримували. Окрім цього, представник позивача вважає, що відповідачем проігноровано вимоги рішення суду від 19.09.2024 та не надано ОСОБА_1 . вмотивованого рішення щодо розгляду його рапорту від 08.05.2024 в частині підстави для звільнення, передбаченої абзацом 5 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Також представник ОСОБА_1 просив розглянути заяву від 04.11.2024 без участі позивача та його представника (а.с. 87-88).
Відповідно до частини 3 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.
У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 4 статті 229 цього Кодексу).
За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та подану заяву, суд зазначає наступне.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі №300/2737/23 позов задоволено частково. Зокрема, визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо відмови у розгляді рапорту від 08.05.2024 військовослужбовцю ОСОБА_1 про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Зобов`язано НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України, з урахуванням висновків суду, розглянути рапорт від 08.05.2024 військовослужбовця ОСОБА_1 про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції на дату надсилання вказаного рапорту) та прийняти за його результатами вмотивоване рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 42-50).

Рішення суду від 19.09.2024 набрало законної сили 22.10.2024.

28.10.2024 на виконання даного судового рішення видано виконавчий лист №300/5444/24.

В подальшому, листом від 31.10.2024 №10/М-541/1129 Військовою частиною НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 мобільним прикордонним загоном Державної прикордонної служби України) повідомлено ОСОБА_1 про розгляд його звернення від 08.05.2024, за результатами розгляду якого відповідний рапорт розглянуто по суті та надано мотивовану відповідь щодо відсутності підстав для звільнення з військової служби (а.с. 79-80). Так, відповідач вказує, що враховуючи те, що ОСОБА_2 є повнолітньою особою, яка досягла 18 років, відповідним документом, що підтверджує наявність інвалідності та необхідність постійного стороннього догляду є медичний висновок медико-соціальної експертної комісії, який не додано до рапорту від 08.05.2024. У зв`язку із цим, за результатами розгляду рапорту позивача, відповідач дійшов висновку про відсутність підстави для звільнення ОСОБА_1 з військової служби (а.с. 79-80).

Суд зауважує, що згідно зі статтею 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановленому законом.

Згідно частини 1 статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, однією з підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є добровільне виконання обов`язку боржника за таким виконавчим документом.

Так, суд встановив, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі №300/5444/24 видано виконавчий лист про зобов`язання НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, з урахуванням висновків суду, розглянути рапорт від 08.05.2024 військовослужбовця ОСОБА_1 про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції на дату надсилання вказаного рапорту) та прийняти за його результатами вмотивоване рішення.

Водночас, суд в межах розгляду справи №300/5444/24 зробив висновок про протиправну бездіяльність відповідача щодо не розгляду рапорту від 08.05.2024 військовослужбовця ОСОБА_1 та, як наслідок, зобов`язав НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України, з урахуванням висновків суду, розглянути рапорт від 08.05.2024 військовослужбовця ОСОБА_1 про його звільнення з військової служби та прийняти за його результатами вмотивоване рішення.

При цьому, суд в даному випадку не досліджував по суті такий рапорт і додані до нього документи, оскільки це не становило предмет доказування. Разом із цим, враховуючи дискреційність повноважень відповідача, суд не зобов`язував його приймати конкретне рішення щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби, а зобов`язав розглянути рапорт і додані до нього документи, за результатами чого прийняти вмотивоване рішення.

Так, з листа відповідача від 31.10.2024 №10/М-541/1129 «Про виконання рішення суду» вбачається, що Військовою частиною НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 мобільним прикордонним загоном Державної прикордонної служби України) розглянуто рапорт ОСОБА_1 від 08.05.2024 по суті та надано мотивовану відмову, з посиланням на відповідні положення законодавства, щодо відсутності підстав для звільнення з військової служби, а саме через те, що ОСОБА_2 є повнолітньою особою, яка досягла 18 років та відповідним документом, що підтверджує наявність інвалідності і необхідність постійного стороннього догляду є медичний висновок медико-соціальної експертної комісії, який заявник не додав до свого рапорту від 08.05.2024 (а.с. 79-80).

При цьому, суд відхиляє доводи представника ОСОБА_1 про те, що вмотивованого рішення щодо розгляду рапорту від 08.05.2024 в частині підстави для звільнення, передбаченої саме абзацом 5 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідачем не надано, оскільки:

по-перше, суд не виокремлював конкретний абзац пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який має лягти в основу рішення відповідача за наслідками розгляду рапорту від 08.05.2024 (це є дискреційним повноваженням відповідача). Натомість, суд зобов`язав розглянути рапорт від 08.05.2024 про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»;

по-друге, у зв`язку із встановленою бездіяльністю відповідача щодо не розгляду рапорту від 08.05.2024, мотиви для майбутнього рішення відповідача за наслідками розгляду такого рапорту (його задоволення чи відмови у задоволенні) не входили в предмет доказування у справі та не можуть стосуватися порядку виконання такого судового рішення, а фактично свідчать про виникнення нових правовідносин між позивачем та відповідачем після виконання рішення суду. В такому разі, позивач не позбавлений права оскаржити прийняте рішення Військовою частиною НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 мобільним прикордонним загоном Державної прикордонної служби України) в позовному порядку, якщо з ним не згідний.

За таких обставин, у зв`язку з добровільним виконанням боржником вимог виконавчого листа по справі №300/5444/24, виданого 28.10.2024 Івано-Франківським окружним адміністративним судом, з огляду на розгляд Військовою частиною НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 мобільним прикордонним загоном Державної прикордонної служби України) рапорту ОСОБА_1 від 08.05.2024 та прийняття за наслідками його розгляду вмотивованого рішення, до моменту відкриття виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що виданий 28.10.2024 виконавчий лист №300/5444/24 необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 243, 248, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву представника відповідача від 04.11.2024 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі №300/5444/24, задовольнити.

Визнати виконавчий лист №300/5444/24, виданий 28.10.2024 Івано-Франківським окружним адміністративним судом, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасникам справи надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.