Справа № 460/11223/24
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2024 року м. Рівне №460/11223/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання Юрчук А.М., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Карпова О.М.,

відповідача: представник Синюк І.В.,

третьої особи: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Сарненської міської ради
доВідділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Рівненська обласна державна адміністрація,
про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

Сарненська міська рада (далі - позивач) звернулася позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови від 11.09.2024 ВП №75843844 про накладення штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що підстави для накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення у державного виконавця були відсутні, оскільки рішення суду не виконувалося у встановлений строк у зв`язку з наявністю об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення боржника та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для виконання.

Ухвалою суду від 30.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, залучено до участі у справі Рівненську обласну державну адміністрацію як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, призначено розгляд справи на 10.10.2024.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно з яким постанова про накладення штрафу є правомірною, оскільки позивачем як боржником не вчинено жодних дій для виконання виконавчого документа.

10.10.2024 судове засідання не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючої судді. Ухвалою суду від 21.10.2024 відкладено розгляд справи на 07.11.2024.

У судовому засіданні 07.11.2024 оголошено перерву у зв`язку з витребуванням додаткових доказів до 11.11.2024.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила суду, що Сарненська міська рада мала поважні причини для невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк, про що повідомила виконавця відповідним листом. Наголосила, що у рішенні суду, що підлягало до виконання, не містилося кадастрового номера, місця розташування, цільового призначення, конфігурації земельної ділянки тощо. Тобто, у рішенні суду відсутня інформація, необхідна для підготовки проекту рішення міської ради про передачу земельної ділянки із комунальної у державну власність. Земельна ділянка площею 1,5239га не сформована відповідно до вимог Земельного кодексу України. Відповідач просив державного виконавця звернутися до суду із заявою про роз`яснення способу виконання рішення, яке набрало законної сили. Таким чином, Сарненська міська рада не ухилялася від виконання рішення суду та вчиняла необхідні дії для такого виконання. Отже, підстави для накладення штрафу за невиконання рішення були відсутні, а оспорювана постанова є протиправною. Просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог та суду пояснила, що постанова про накладення на позивача штрафу є правомірною, винесена з урахуванням вимог чинного законодавства. Так, боржник у встановлений виконавцем строк рішення суду не виконав та не вчинив жодних дій щодо такого виконання. Вказала, що звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, є правом, а не обов`язком державного виконавця. Сарненська міська рада не позбавлена права самостійно звернутися до суду із такою заявою, якщо спосіб виконання рішення суду був незрозумілим. Зазначила, що саме накладення штрафу спонукало позивача виконати рішення суду. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ст.ст.268, 287 КАС України, суд вирішив спір за наявними матеріалами справи.

Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини.

20 серпня 2024 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Синюк І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75843844 з примусового виконання судового наказу, виданого 02.07.2024 Господарським судом Рівненської області у справі №918/1031/23 (а.с.38).

Зазначеним наказом зобов`язано Сарненську міську раду повернути державі в особі уповноваженого органу Рівненської обласної військової адміністрації (Рівненської обласної державної адміністрації), земельну ділянку площею 1,5239га в межах і конфігурації, визначених державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-РВ №001160 (а.с.55).

Стягувачем у зазначеному наказі визначено Рівненську обласну військову адміністрацію (Рівненську обласну державну адміністрацію), а боржником Сарненську міську раду.

Згідно з п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.08.2024, боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана відповідачем позивачу із супровідним листом від 20.08.2024 №3844 (а.с.56).

Листом від 02.09.2024 №1935-02/17, адресованим державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Сарненська міська рада просила звернутися до Господарського суду Рівненської області з заявою про роз`яснення способу виконання судового рішення, яке набрало законної сили (а.а.с.36-37).

У цьому листі зазначено про те, що у проекті рішення Сарненської міської ради про передачу земельної ділянки у державну власність необхідно зазначити кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площу, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні, однак рішення суду, яке підлягає виконанню, не містить таких відомостей щодо земельної ділянки, яку міська рада зобов`язана повернути державі. Визначити конкретне місце розташування земельної ділянки площею 1,5239га в межах і конфігурації, визначених державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-РВ № 001160, не можливо. Земельна ділянка площею 1,5239га, яка зазначена в рішенні суду, не сформована, отже, не може виступати як об`єкт цивільних прав.

Лист від 02.09.2024 №1935-02/17 відповідачем отримано 06.09.2024 (а.а.с.65-66).

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Синюк І.В. сформовано запит державного виконавця від 11.09.2024 №23855, адресований ДП "Сарненське лісове господарство", щодо надання державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-РВ №001160 та будь-яких наявних матеріалів, технічної документації щодо земельної ділянки площею 1,5239га, яка має бути повернена державі в особі уповноваженого органу Рівненської обласної військової адміністрації згідно з виконавчим документом (а.а.с.67-68).

11.09.2024 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Синюк І.В. у виконавчому провадженні №75843844 винесено постанову про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду на боржника, Сарненську міську раду, накладено штраф на користь держави у розмірі 5100,00грн (а.а.с.33-34, 70-71).

Зазначену постанову державний виконавець винесла, керуючись ст.ст.63, 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За приписами ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частиною 6 статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначено ст.63 Закону №1404-VIII.

За приписами ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону №1404-VІІІ передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Відповідно до цієї норми, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у виді штрафу.

За змістом ст.75 Закону №1404-VIII, підставою для застосування штрафу до боржника є невиконання у встановлений виконавцем строк рішення саме без поважних причин.

Поважними в розумінні норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на непереборні обставини, які унеможливили виконання виконавчого документа, а саме: відсутність у рішенні суду інформації, необхідної для підготовки проекту рішення про передачу земельної ділянки із комунальної у державну власність, несформованість земельної ділянки, невизначеність її конкретного місця розташування.

Поряд з цим, судом встановлено, що на виконання судового наказу Господарського суду Рівненської області від 02.07.2024 у справі №918/1031/23, 22 жовтня 2024 року Сарненською міською радою було передано Рівненській обласній державній адміністрації земельну ділянку площею 1,5239га в межах і конфігурації, визначених державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-РВ №001160, що підтверджується актом державного виконавця від 22.10.2024 (а.с.135).

У зв`язку з виконанням рішення суду 23.10.2024 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Синюк І.В. винесено постанову про закриття виконавчого провадження №75843844 (а.с.133).

Суд зазначає, що станом на 22.10.2024 обставини, на які посилається позивач, усунуто не було, проте це не зашкодило виконанню рішення суду.

У листі від 02.09.2024 №1935-02/17 позивач просив державного виконавця звернутися до Господарського суду Рівненської області із заявою про роз`яснення рішення в порядку ч.1 ст.245 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.245 Господарського процесуального кодексу України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Пунктом десятим частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено право виконавця звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що звертатися до суду із поданням про роз`яснення судового рішення є правом, а не обов`язком виконавця. При цьому, позивач, у разі нерозуміння рішення суду, не позбавлений права самостійно звернутися до суду із відповідною заявою.

Позивачем цього зроблено не було, натомість надіслано відповідачу лист від 02.09.2024 №1935-02/17, в якому як непереборні описані обставини, що надалі не стали перешкодою для виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд пересвідчився, що об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення, у спірних правовідносинах відсутні, а постанова про накладення штрафу відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в ч.2 ст.2 КАС України, а отже до скасування не підлягає.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, та довів правомірність постанови про накладення штрафу. Натомість, факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду.

Отже, у задоволенні позовних вимог суд відмовляє.

Підстави для розподілу судових витрат згідно із ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Сарненської міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду. Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Сарненська міська рада (вул.Широка, буд.31, м.Сарни, Рівненська область, 34503; ідентифікаційний код юридичної особи 04057770).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул.Замкова, буд.29, м.Рівне, Рівненська область, 33028; ідентифікаційний код юридичної особи 43316386).

Третя особа: Рівненська обласна державна адміністрація (майдан Просвіти, буд.1, м.Рівне, Рівненська область, 33028; ідентифікаційний код юридичної особи 13986712).

Рішення складено 12 листопада 2024 року.

Суддя О.М. Дудар