Справа № 160/20090/24
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В., розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не розгляді рапортів військовослужбовця ОСОБА_1 - та такою, що перешкоджає реалізації законного права на отримання документу який підтверджує отримання ним поранень під час захисту Батьківщини, що тягнуть за собою певні правові наслідки;
- зобов?язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорти військовослужбовця ОСОБА_1 про проведення службового розслідування щодо його поранень та видати довідки про обставини травм (поранень, контузій, каліцтв), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . Позивач після третього бойового поранення проходив лікування, а також позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, як «травма, пов`язана з проходженням військової служби по зору», безстроково. ОСОБА_1 вказує, що поранення він отримав саме під час ведення бойових дій, при виконанні службових обов`язків із захисту Батьківщини, про що свідчать картки первинної невідкладної допомоги форми 100. Так, позивачем отримано поранення 14.04.2023 форма 100 видана 28.04.2023, отримано поранення 15.08.2023 форма 100 видана 15.08.2023, отримано поранення 01.09.2023 форми 100 видані 01.09.2023, 08.09.2023, 09.09.2023. Втім, позивач вказує про відсутність довідок про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Позивач зазначає, що неодноразово звертався з рапортами до відповідача засобами поштового зв`язку, проте останні не зареєстровані ВЧ НОМЕР_1 . Після чого, представником позивача 02.02.2024 направлено адвокатський запит до ВЧ НОМЕР_1 з вимогою провести службове розслідування та видати довідки про обставини травм. 20.02.2024 відповідачем надана відповідь, що комісія, яка проводила розслідування, дійшла висновку, що 14.08.2023 факт поранення не знайшов свого підтвердження. Позивач вказує, що у запиті вказані дати фактів отримання поранень позивачем не 14.08.2023, а 24.04.2023, 15.08.2023, 01.09.2023. Також, у листі-відповіді ОСОБА_1 рекомендовано особисто звернутись до свого безпосереднього начальника з рапортом. 16.05.2024 представник позивача направила до ВЧ НОМЕР_2 рапорти ОСОБА_1 з відповідними документами. 31.05.2024 відповідачем надано відповідь, в якій зазначено про необхідність особисто звернутись до свого безпосереднього начальника з рапортами. Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не розгляду рапортів ОСОБА_1 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 29.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
19.08.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ВЧ НОМЕР_1 проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що підставою для видання командиром наказу за фактом травмування (поранення, контузії, каліцтва) військовослужбовця є акт службового розслідування, призначеного за такими обставинами. Позивач порушує питання про проходження ним військово-лікарської комісії з метою встановлення придатності/непридатності до військової служби, посилаючись на факти отримання ним бойових травмувань впродовж 2023. Питання проведення службового розслідування за вказаними фактами позивачем не порушувалось. Позивачу та його представнику у відповідях роз`яснено, що за випадком отримання ОСОБА_1 травмування 14.08.2023, комісією, яка проводила, яка проводила службове розслідування, зроблено висновок, що факт його бойового травмування не знайшов свого документального підтвердження. В інших випадках, окрім довідок форми 100, які були додані до адвокатського запиту, медичних документів, які підтверджують отримання поранень (висновки медичних закладів після проведеного стаціонарного лікування) позивач до ВЧ НОМЕР_1 не надавав, тому оформлення довідок про отриманні поранення не здійснювалось. Позивачу та його представнику роз?яснено порядок звернення із рапортом по команді відповідно положень статті 14 розділу І Статуту внутрішньої служби, а саме, що: «військовослужбовець із службових та особистих питань повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника». При цьому до теперішнього часу позивач не звертався з відповідним рапортом до свого безпосереднього начальника про клопотання перед вищим командуванням щодо проведення службового розслідування за іншими фактами, як на його думку, бойових травмувань. Відповідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №6619 від 16.08.2023 за рапортом ТВО командира 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_2 про бойове травмування кулеметника 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 14.08.2023 поблизу АДРЕСА_1 призначено службове розслідування. За результатами службового розслідування викладеними у акті встановлено, що факт отримання солдатом ОСОБА_1 бойового травмування 14.08.2023 поблизу н.п. Іванівське Донецької області не знайшов свого об`єктивного документального підтвердження. Відповідно відомостей форми 100 виданої лікарем Пігулевським медичної роти військової частини НОМЕР_3 позивачу надавалась перша медична допомога 15.08.2023 з приводу ознак АБТ (акубаротравми) від 15.08.2023 (стан - легкий). Об`єктивні медичні дані про бойове травмування позивача 14.08.2023 - відсутні, будь які інші медичні документи позивачем під час службового розслідування комісії не надавалися. На підставі вказаного акту службового розслідування командиром ВС А3283 було видано наказ №6902 від 30.08.2023, яким затверджено висновки викладені у акті службового розслідування. Враховуючи не підтвердження факту травмування (поранення, контузії, каліцтва) солдата ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання доручення медичній службі частини про видачу довідки форми Додатку 5 не надавалося.
Разом з відзивом відповідачем заявлено клопотання про залишення позову без розгляду. В обґрунтування заявленого клопотання представником ВЧ НОМЕР_1 вказано, що позивачем пропущений місячний строк звернення до суду.
Вирішуючи вимоги заявленого клопотання, суд зазначає таке.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічною службою є, діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку з не нерозглядом відповідачем рапортів позивача, які направлені відповідачу 16.05.2024 та невидачею позивачу довідки про обставини травм (поранень, контузій, каліцтв).
Таким чином, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Судом встановлено, що 31.05.2024 відповідачем складено відповідь №3574 на супровідний лист про направлення рапортів від 16.05.2024.
Таким чином, про порушення права, що стало підставою для звернення з цим позовом до суду позивачу стало відомо після отримання листа ВЧ НОМЕР_1 від 31.05.2024 №3574.
Повторно позивачем направлено до суду цей позов засобами поштового зв`язку 18.07.2024.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем строк для звернення до суду з цим позовом не порушений.
За викладених обставин, клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.
Судом встановлено, що згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.09.2022 №3/3728 солдат ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_1 .
02.02.2024 представник позивача засобами поштового зв`язку звернулась до командира ВЧ НОМЕР_1 з адвокатським запитом, в якому просила провести службове розслідування щодо подій, котрі трапились 24.04.2023, 15.08.2023, 01.09.203 відносно солдата ОСОБА_1 щодо встановлення походження його бойових травм; видати довідки про обставини травм (поранень, контузій, каліцтв), отаманих 24.04.2023, 15.08.2023, 01.09.203 відносно солдата ОСОБА_1 .
Листом від 20.02.2024 №1169 ВЧ НОМЕР_1 повідомлено, що поставлені питання у запиті потребують більш детального вивчення випадків отримання поранень вказаним військовослужбовцем. У випадку отримання ОСОБА_1 травмування під час ведення боцових дій 14.08.2023, комісією, яка проводила, яка проводила службове розслідування, зроблено висновок, що факт його бойового травмування не знайшов свого документального підтвердження. В інших випадках, окрім довідок форми 100, які були додані до адвокатського запиту, медичних документів, які підтверджують отримання поранень (висновки медичних закладів після проведеного стаціонарного лікування) позивач до ВЧ НОМЕР_1 не надавав, тому оформлення довідок про отриманні поранення не здійснювалось. Згідно зі статтею 14 розділу І Статуту внутрішньої служби, військовослужбовець із службових та особистих питань повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника. Тож, ОСОБА_1 повинен звернутись з відповідним рапортом до свого безпосереднього начальника перед вищим командуванням про проведення службового розслідування по факту отримання поранень.
16.05.2024 представник позивача засобами поштового зв`язку звернулась до командира ВЧ НОМЕР_1 з адвокатським запитом, до якого долучила рапорти ОСОБА_1 з копіями документів по пораненню від 14.04.2023, від 15.08.2023 та від 01.09.2023.
Листом від 31.05.2024 №3574 ВЧ НОМЕР_1 надано відповідь, що ОСОБА_1 повинен звернутись з відповідним рапортом до свого безпосереднього начальника.
Матеріали справи містять довідку ВЛК ВЧ НОМЕР_4 від 07.02.2024 №1295, з якої випливає, що 07.02.2024 проведено медичний огляд ВЛК в ОСОБА_1 Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): наслідки вибухової травми (01.09.2023): контузія лівого очного яблука, ішемічної оптикопатії обох очей у вигляді низхідної атрофії зорового нерву лівого ока, при гостроті зору 0,05 не корегує, гострота зору правого ока 1,0. Згідно з наказом МОЗ України від 04.07.2007 №370 травма легкого ступеню.
Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.
Довідка про обставини травми не надана.
Наслідки вибухової травми (14.04.2023): ЗЧМТ, струс головного мозку у вигляді стійкого цефалгічного, церебрастенічного синдромів; астено-нсвротичного синдрому, легко вираженого. Згідно з наказом МОЗ України від 04.07.2007 №370 травма легкого ступеню.
Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.
Довідка про обставини травми не надана.
На підставі статті 26б, 31б, 75в, 14в графи ІІ Розкладу хвороб обмежено придатний до військової служби.
Непридатний до служби у ДШВ, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах (за винятком підрозділів забезпечення). Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, ТЦК та СП, установах, організаціях, навчальних во закладах.
Згідно з довідкою про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу №1302, видану 18.09.2023 КП «ДНІПРОПЕТРОВСЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ОФТАЛЬМОЛОГІЧНА ЛІКАРНЯ» ОСОБА_1 в тому, що він перебував на стаціонарному лікуванні з 09.09.2023 по 18.09.2023, вид непрацездатності: пов`язаний з виконанням службових обов`язків.
Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААД №098574, 04.06.2024 проведено огляд ОСОБА_1 та встановлено третю групу інвалідності з 14.05.2024, травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби; інвалідність встановлено безстроково.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду його рапортів, звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи справу суд керується таким.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введений воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.
На час розгляду цієї адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжений.
Судом встановлено, що позивач проходив військову службу за призовом під час мобілізації у ВЧ НОМЕР_1 .
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут).
На підставі статті 14 Статуту із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом встановлено, що супровідним листом від 16.05.2024 командиру ВЧ НОМЕР_1 направлено рапорти ОСОБА_1 з копіями документів по пораненням від 14.04.2023, 15.08.2023 та 01.09.2023.
Проте, листом від 31.05.2024 №3574 ВЧ НОМЕР_1 надано відповідь не по суті заданих питань.
Отже, рішення стосовно розгляду питання, порушеного позивачем в рапортах по пораненню від 14.04.2023, 15.08.2023 та 01.09.2023 відповідач не прийняв.
У відзиві позивач вказує, що за результатами службового розслідування викладеними у акті встановлено, що факт отримання солдатом ОСОБА_1 бойового травмування 14.08.2023 поблизу н.п. Іванівське Донецької області не знайшов свого об`єктивного документального підтвердження. Відповідно відомостей форми 100 виданої лікарем Пігулевським медичної роти військової частини НОМЕР_3 позивачу надавалась перша медична допомога 15.08.2023 з приводу ознак АБТ (акубаротравми) від 15.08.2023 (стан - легкий). Об`єктивні медичні дані про бойове травмування позивача 14.08.2023 - відсутні, будь які інші медичні документи позивачем під час службового розслідування комісії не надавалися. На підставі вказаного акту службового розслідування командиром ВС А3283 було видано наказ №6902 від 30.08.2023, яким затверджено висновки викладені у акті службового розслідування.
Втім, спірні правовідносини стосуються отримання позивачем травм у інші дати 24.04.2023, 15.08.2023, 01.09.2023.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність бездіяльності відповідача щодо не розгляду рапортів ОСОБА_1 по пораненням від 14.04.2023, 15.08.2023 та 01.09.2023 по суті поставлених питаннь.
Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача видати позивачу довідки про обставини травми, то суд зазначає, що виданню військовослужбовцю довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передує певна процедура. Отже, такі вимоги є передчасними, адже спочатку ВЧ НОМЕР_1 має розглянути рапорти позивача по суті поставленого питання.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі частини 1 статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», а у матеріалах справи відсутні докази понесення ним інших судових витрат, розподіл судових витрат не проводиться.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду по суті поставлених питань рапортів ОСОБА_1 по пораненням від 14.04.2023, 15.08.2023 та 01.09.2023.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті поставлених питань рапорти ОСОБА_1 по пораненням від 14.04.2023, 15.08.2023 та 01.09.2023.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар