Справа № 120/10337/23
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/10337/23

Головуючий у 1-й інстанції: Комар Павло Анатолійович

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

08 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 30.10.2017, доплати за роботи у нічний час за період 07.11.2015 по 31.03.2018, доплати до грошового забезпечення у розмірі 50% грошового забезпечення за період з 01.03.2021 по 20.06.2023, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, та компенсації за невикористану відпустку за 2022 рік. Зобов`язати Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити вказані індексації, доплати та компенсацію, а також встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1 У період з 07.11.2015 по 20.06.2023 позивач проходив службу в Департаменті патрульної поліції на посаді інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 в Управлінні патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

2.2 Відповідно до витягу з наказу Департаменту патрульної поліції №723о/с від 15.06.2023 року, позивач з 21.06.2023 звільнений з органів Національної поліції України відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (за власним бажанням).

2.3 За період служби позивачу не було нараховано та виплачено належних доплат: індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017; доплата за роботи у нічний час за період 07.11.2015 по 31.03.2018 та компенсація за невикористану відпустку за 2022 рік.

3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1 Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22.05.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 31.10.2017, доплати за службу у нічний час за період 07.11.2015 по 31.03.2018.

Зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 31.10.2017 та доплату за службу у нічний час за період з 07.11.2015 по 31.03.2018 за відпрацьовані нічні зміни із розрахунком в погодинній кількості.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік у кількості 7 днів.

Зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік у кількості 7 днів.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

3.2 Суд першої інстанції в частині задоволених вимог виходив з того, що матеріалами справи підтверджено несення позивачем служби у нічний час з листопада 2015 року по березень 2018 року (включно), однак через протиправну бездіяльність доплат за цей період відповідачем не здійснювалось. Крім того, з огляду на підвищення індексу споживчих цін загальна сума індексації грошового забезпечення позивача мала бути нарахована та виплачена за період з червня 2016 року до жовтня 2017 року, а компенсація за невикористані додаткові відпустки не обмежується тільки роком звільнення поліцейського та поширюється на роки, що передували звільненню.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

4.1 Відповідач просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22.05.2024 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

4.2 Підставами для апеляційного оскарження рішення суду є:

- вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог в частині періоду проведення індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 31.10.2017, оскільки позивач у позові просить період до 30.10.2017;

- позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості за службу в нічний лише 18.08.2023 року, таким чином, враховуючи положення п. 11 Розділу І Порядку №260, він не має права на компенсацію такої заборгованості понад 3 роки;

- суд першої інстанції не врахував, що питання виплати грошової компенсації за невикористану частину відпустки поліцейським, які звільняються, врегульовані нормами пункту 8 Розділу ІІІ порядку № 260, які є спеціальними за своєю правовою природою та підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а тому виплата грошової компенсації передбачена виключно за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції.

4.3 Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

5. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

5.1 Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року з Вінницького окружного адміністративного суду витребувано адміністративну справу.

5.2 16 липня 2024 року ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5.3 Представник відповідача ухвалу про відкриття апеляційного провадження отримав 16.07.2024 (згідно з довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету).

5.4 Представник позивача отримав до електронного кабінету копію апеляційної скарги 24.06.2024, а ухвалу про відкриття апеляційного провадження - 16.07.2024.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевірив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.

1.1 Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

1.2 Згідно з ст.2 Закону України від 03.07.1991 №1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон №1282-XII), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

1.3 Аналогічна норма ст.2 Закону №1282-XII щодо грошового забезпечення вказана у п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМ України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок №1078), який доповнили постановою КМ України від 18.10.2017 №782, зокрема: "абзац п`ятий після слова "військовослужбовців" словом, "поліцейських"". Тобто, це доповнення Порядку №1078 не спростовує право поліцейського на індексацію по листопад 2017 року, враховуючи вимоги Закону №1282-XII.

1.4 З 07.11.2015 набрав чинності Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII), статтею 94 якого визначено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. За поліцейськими, які тимчасово проходять службу за межами України, зберігається виплата грошового забезпечення в національній валюті та виплачується винагорода в іноземній валюті за нормами і в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України. Поліцейські, відряджені до інших органів державної влади, установ, організацій та прикомандировані відповідно до цього Закону, отримують грошове забезпечення, враховуючи посадовий оклад за посадою, яку вони займають в органі, установі чи організації, до якої вони відряджені, а також інші види грошового забезпечення, визначені цим Законом. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

1.5 Згідно з пп.3 п.5 постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - постанова КМ України від 11.11.2015 № 988), встановлено виплачувати: доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

1.6 Наказом МВС від 06.04.2016 № 260 затверджений Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок №260), який набрав чинності з 27.05.2016.

1.7 Відповідно до п.11 розд.1 Порядку №260, грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

1.8 Згідно з п.12 розд.1 Порядку №260, звернення поліцейського щодо неправильної виплати грошового забезпечення розглядаються в установленому законодавством України порядку.

1.9 Пунктом 11 розд.2 Порядку №260 визначено, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00. Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час. Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час. Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції. Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється керівником підрозділу, у якому проходить службу поліцейський, шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною в додатку 1 до цього Порядку та умов, яка до 15 числа місяця, наступного після залучення поліцейських до несення служби в нічний час, подається до фінансового підрозділу. Доплата за службу в нічний час не має постійного характеру та виплачується поліцейським, залучення яких до служби в нічний час, підтверджене вказаними вище документами, за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

1.10 Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідно до вимог Закону

№ 580-VIII, Закону №1282-XII, постанови КМУ від 11.11.2015, Порядку № 988 та Порядку №260 поліцейські з 07.11.2015 мають право на доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час та на індексацію грошового забезпечення відповідно до закону, і звернення до суду за захистом порушеного свого права щодо цього у порядку визначеному КАС України.

1.11 Слушними є доводи апеляційної скарги щодо періоду індексації, оскільки позивач просить нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення в періоді по 30.10.2017, а не по 31.10.2017, як задоволено судом першої інстанції. Підстав для виходу за межі позовних вимог, судом першої інстанції не наведено.

1.12 Колегія суддів відхиляє вимогу апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористану відпустку позивача.

1.13 Апеляційний суд вважає, що з огляду на відсутність правового врегулювання нормами Закону №580-VIII та Порядку №260 питання компенсації невикористаної частини відпустки особам, які звільняються з поліції за минулі роки, то при вирішенні даного спору необхідно застосовувати відповідні норми КЗпП України і Закону України «Про відпустки» №504/96-ВР від 15.11.1996 року (далі - Закон №504/96-ВР), які регулюють спірні правовідносини.

1.14 Закон №504/96-ВР встановлює державні гарантії права на відпустки працівників, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

1.15 Згідно зі статтею 4 Закону №504/96-ВР установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка; додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці; додаткова відпустка за особливий характер праці; інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням; 3) творча відпустка ; 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях; 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами; відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; відпустка у зв`язку з усиновленням дитини; додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи; 5) відпустки без збереження заробітної плати. Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.

1.16 У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (частина 1 статті 24 Закону №504/96-ВР).

1.17 Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 83 Кодексу законів про працю України.

1.18 Види відпусток, які можуть надаватися поліцейським, передбачені положеннями Закону №580-VIII. При цьому, законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Разом з тим, не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав у попередньому календарному році. Водночас надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року. Таким чином, у наступному календарному році, у тому числі й за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку.

1.19 Верховний Суд у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.01.2021 року по справі №160/10875/19 відступив від правового висновку, сформованого Верховним Судом у справах №818/1276/17, №820/5122/17 та підтримав позицію, що у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки, за всі роки служби.

1.20 Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.11.2022 року у справі №640/85/20.

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

2.1 Доводи апеляційної скарги є частково слушними щодо дотримання меж позовних вимог, але в цілому не спростовують висновків суду першої інстанції.

2.2 Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

2.3 Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

2.4 Зважаючи на те, що суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі позовних вимог в частині індексації грошового забезпечення позивача по 31.10.2017, рішення суду першої інстанції у цій частині належить змінити, з урахуванням висновків цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2024 року змінити в частині періоду позовних вимог про нарахування і виплату індексації грошового забезпечення позивача по 31.10.2017.

Змінити в другому і третьому абзацах резолютивної частини рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2024 року дату « 31.10.2017», на дату « 30.10.2017».

В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 травня 2024 року в справі

№ 120/10337/23 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.