Справа № 200/6052/24
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року Справа№200/6052/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернувся через систему Електронний Суд до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (, 58002, м.Чернівці, площа Центральна, 3) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 11.07.2024 № 82; зобов`язання повторно розглянути заяву від 03.07.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах, згідно ч. 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із зарахуванням до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.01.2022 по 31.08.2022 на відокремленому підрозділі Шахта Торецька державного підприємства Торецьквугілля, у якості електрослюсаря підземного з повним робочим днем у шахті, який зарахувати до стажу роботи за спеціальністю із врахуванням вказаного періоду до розд. І Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня, відповідно до Постанови КМУ від 31.03.1994р. № 202. В обґрунтування зазначено, що управлінням протиправно не враховано періоди роботи у якості електрослюсаря підземного до пільгового стажу. Вважає, що несплата страхових внесків не є підставою для відмови у зарахуванні періодів роботи до страхового чи пільгового стажу.

04 вересня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Відповідачем надано відзив в якому зазначено, що 03.07.2024 ОСОБА_1 звернувся через систему ВЕБ-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058- ІV. За результатами розгляду даної заяви 11.07.2024 Головним управлінням прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №82, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Так, вказує, що при опрацюванні наданих позивачем документів по обчисленню страхового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, Головним управлінням розраховано стаж, який склав 27 років 10 місяців 28 днів. Пільговий стаж професії за Постановою № 202 становить 12 років 06 місяців 20 днів. За доданими документами до страхового та пільгового стажу позивача Головним управлінням зараховано всі періоди. Поряд з цим, щодо зобов`язання зарахувати до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.01.2022 по 31.08.2022 зазначає, що дані періоди зараховані до стажу ОСОБА_1 за виключенням періодів перебування позивачем у відпустках без збереження заробітної плати, згідно даних зазначених в довідці виданої відокремленим підрозділом Шахта Торецька ДП Торецьквугілля від 11.08.2022 №6/497. Таким чином, враховуючи вищенаведені факти, відповідач вважає, що в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, розрахунок стажу ОСОБА_1 здійснено згідно вимог чинного законодавства. Отже, рахує, в задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону №1058. Для призначення пільгової пенсії за віком по Списку №1, ОСОБА_1 не досяг пенсійного віку визначеного п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив таке.

03 липня 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся через систему ВЕБ-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058- ІV.

Заява ОСОБА_1 відпрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1.

11 липня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за результатом розгляду заяви від 03 липня 2024 року прийнято рішення №82 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. При опрацюванні наданих позивачем документів розраховано страховий стаж - 27 років 10 місяців 28 днів, пільговий стаж (професії за Постановою № 202) - 12 років 06 місяців 20 днів.

Не погоджуючись із відмовою в призначенні пенсії позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, регулюються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Комплексний аналіз зазначених норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену ч.2 ст. 114 Закону № 1058-IV пенсію мають чоловіки, що досягли 50 років за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць.

Крім того, згідно ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ), а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

З метою реалізації положень зазначеної норми Кабінет Міністрів України Постановою № 202 затвердив Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, у якому наведено перелік робіт і професій, що дають право на таку пільгову пенсію (далі - Список).

Пунктом І зазначеного списку передбачені, підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Комплексний аналіз зазначених норми дає підстави дійти висновку, що право на передбачену ч.3 ст. 114 Закону № 1058-IV пенсію незалежно від віку мають працівники, професії яких містяться у Списку, за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах повний робочий день та не менше передбаченого стажу роботи.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками №1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Згідно пунктів 2, 3, 7, 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 року під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

На виконання ст. 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України Постановою від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердив Порядок № 637".

Згідно п. 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В п. 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 , наявні зокрема записи про роботу в ДП «Дзержинськвугілля», а саме запис №24 09.09.2013 про прийняття електрослюсарем з повним робочим днем на підземних роботах. Запис про звільнення відсутній.

Спірним є не зарахування періоду роботи з 01.01.2022 по 31.08.2022 до страхового та пільгового стажів.

Суд відзначає, що страховий стаж позивача в силу положень абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV, ч. ст. 48 КЗпП України, пп. 2 п. 2.1, абз. 1 п. 2.2 Порядку № 22-1 має встановлюватись за даними персоніфікованого обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону № 1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в ч. 1 ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 11 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно зі ст. 20 Закону № 1058-IV обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище норм Закону № 1058-IV дає підстави для висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який сплачені страхові внески.

Аналогічні обов`язки Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" покладені на платників єдиного внеску страхувальників, зокрема підприємства, їх відокремлені підрозділи без статусу юридичної особи, які використовують найману працю.

Періоди роботи, за які підприємство страхувальник нарахувало застрахованій особі працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи працівника незалежно від того сплатило підприємство страхувальник ці страхові внески (єдиний внесок) чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в системі персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату страхувальником страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за н а я в н о с т і відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постановах від 27 березня 2018 року в справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 4 вересня 2018 року в справі № 482/434/17 та інших.

Разом з цим відсутність відомостей стосовно нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на яку (який) відповідно до закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), свідчить про відсутність підстав для зарахування відповідного періоду до страхового стажу особи.

Із розрахунку стажу (в межах спірних правовідносин) вбачається, що періоди роботи 15.02.2022 21.03.2022, 23.03.2022 30.04.2022, 07.05.2022 11.08.2022 мають ознаку в особливостях трудової діяльності «Ст.14, пост.202, підземні, інше», проте у кількісному еквіваленті стаж за цей період складає 0 років 0 місяців 0 днів; період роботи 02.10.2021 13.02.2022 має ознаку в особливостях трудової діяльності «Ст.14, пост.202, підземні, інше», проте у кількісному еквіваленті стаж за цей період складає 3 (три) місяці, що є меншим, ніж загальна кількість місяців та днів в цьому періоді; період роботи 12.08.2022 31.03.2024 також має ознаку в особливостях трудової діяльності «Ст.14, пост.202, підземні, інше», проте у кількісному еквіваленті до стажу зараховано 1 (один) рік, що є меншим, ніж загальна кількість років, місяців та днів в цьому періоді. Рішення про відмову у призначенні пенсії не містить відомостей які саме місяці, дні в періодах 02.10.2021 13.02.2022, 12.08.2022 31.03.2024 зараховані до страхового та пільгового стажу, а які не підлягали зарахуванню, також не описані мотиви не зарахування.

Отже, докази того, що період роботи з 01.01.2022 по 31.08.2022 зараховано до пільгового та страхового стажів відсутні.

Водночас, судом встановлено, що в системі персоніфікованого обліку станом на 05 липня 2024 року наявна інформація про щомісячні суми заробітку для нарахування пенсії, кількість днів трудових відносин за період роботи позивача у ВП Шахта Торецька ДП Торецьквугілля з 01.01.2022 по 31.08.2022, також наявні відомості про спецстаж в цей період, а саме визначено код - «ЗП3014А1», в т.ч. за серпень 2022 року визначена кількість днів - 31, однак відсутні позитивні позначки щодо сплати страхових внесків.

В цьому випадку суд звертає увагу, що позивач як застрахована особа не має відповідати за невиконання (неналежне виконання) ВП Шахта Торецька ДП Торецьквугілля обов`язків як страхувальника та платника єдиного внеску.

Враховуючи те, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5) наявні відомості про суми отриманої заробітної плати у період січень 2022 року серпень 2022 року, з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду, суд дійшов висновку, що періоди роботи січень 2022 року серпень 2022 року підлягали зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо зарахування до пільгового стажу суд зазначає таке.

11 серпня 2022 року ДП «Торецьквугілля» () видана довідка №Б/497 про те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля», а саме з 09.09.2013 по 12.09.2013 проходив навчання в учбовому пункті на підземного учня електрослюсаря, з 13.09.2013 по "теперішній час" працював у якості підземного слюсаря дільниці ВТБ, що передбачена Списком №1 (розділ 1, підрозділ 1).

Суд враховує, що до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 відносяться такі професії як: підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Отже, період роботи на посаді «підземного слюсаря дільниці ВТБ» підлягає зарахуванню до підземного (пільгового) стажу, за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, що дає право на призначення пенсії відповідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визначаючись із періодом, що підлягає зарахуванню до пільгового стажу, суд враховує, що довідка від 11.08.2022 №Б/497 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у них містить інформацію про те, що ОСОБА_1 перебував у безоплатних відпустках (в межах заявлених позовних вимог): 14.02.2022, 23.03.2022, 01.05.2022 06.05.2022.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР Про відпустки (далі Закон № 504/96-ВР) за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як свідчить роз`яснення Міністерства соціальної політики України, наведене у листі від 08 лютого 2016 року № 713/039/161-16, періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Таке правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, наведеному в постанові від 19 березня 2019 року у справі № 295/8979/19-а.

Отже, особа має право на зарахування до пільгового стажу днів відпустки без збереження заробітної плати, за умови що: 1) вони пов`язані з виробничою необхідністю та 2) не більше 1 місяця в календарному році.

Водночас, належні та допустимі докази, які б підтверджували, що дні відпустки без збереження заробітної плати були пов`язані з виробничою необхідністю, як пенсійному органу, так і суду, надані не були.

Суд зауважує, що в даному випадку подання відомостей, що дні відпустки без збереження заробітної плати були пов`язані з виробничою необхідністю, покладаються на працівника та роботодавця.

З огляду на викладене, відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу днів знаходження у відпустках без збереження заробітної плати.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2024 по справі №200/2708/24.

Щодо зарахування серпня 2022 року до пільгового стажу, суд враховує, що приписами статті 20 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначені відомості які міститься в реєстрі застрахованих осіб, зокрема відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості, в тому числі і відомості про особливі умови праці, що дають право на пільги із загальнообов`язкового державного соціального страхування, відомості про облік стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Із реєстру (форми ОК-5) вбачається, що за серпень 2022 року (кількість днів 31) інформація по спеціальному стажу позивача вносилася роботодавцем за кодом ЗПЗ014А1.

Відповідно до постанов Правління Пенсійного фонду України (далі - ПФУ) № 7-6 від 10.06.2004 «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», № 26-1 від 05.11.2009 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 22-2 від 08.10.2010 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та № 25-2 від 03.12.2013 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління ПФУ від 08.10.2010 № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено код підстав для обліку спецстажу за № ЗПЗ014А1 для працівників, що безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Враховуючи те, що роботодавець звітував щодо спецстажу позивача за повний місяць «серпень 2022 року» і така інформація знайшла відображення в системі персоніфікованого обліку, суд дійшов висновку, що серпень 2022 року має бути зарахований до пільгового стажу позивача за його професією.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку що під час прийняття рішення від 11.07.2024 №82 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не забезпечило всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих позивачем документів, не зарахувало до страхового стажу та до пільгового стажу відповідні періоди роботи.

Отже, з огляду на викладене, застосовуючи механізм захисту права позивача на призначення пенсії, порушеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, суд вважає, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, позов належить задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 11.07.2024 №82 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути заяву від 03.07.2024 із зарахуванням періоду роботи «підземним електрослюсарем» з 01.01.2022 по 31.08.2022 на відокремленому підрозділі «Шахта «Торецька» Державного підприємства «Торецьквугілля» до страхового стажу та періодів роботи з 01.01.2022 по 13.02.2022 (включно), з 15.02.2022 по 22.03.2022 (включно), з 24.03.2022 по 30.04.2022 (включно), з 07.05.2022 по 31.08.2022 (включно) до підземного (пільгового - Список №1) стажу, за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, що дає право на призначення пенсії відповідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позовні вимоги фактично задоволені, оскільки рішення визнано протиправним, а вимога про зобов`язання вчинити певні дії є похідною, суд дійшов висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань управління судового збору у розмірі 968,96 грн, як за одну вимогу немайнового характеру за умови подання позовної заяви в електронній формі.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-80, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 11.07.2024 № 82 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (, 58002, м.Чернівці, площа Центральна, 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 03.07.2024 про призначення пенсії із зарахуванням періоду роботи «підземним електрослюсарем» на відокремленому підрозділі «Шахта «Торецька» Державного підприємства «Торецьквугілля» з 01.01.2022 по 31.08.2022 до страхового стажу та періодів роботи з 01.01.2022 по 13.02.2022 (включно), з 15.02.2022 по 22.03.2022 (включно), з 24.03.2022 по 30.04.2022 (включно), з 07.05.2022 по 31.08.2022 (включно) до підземного (пільгового - Список №1) стажу, за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994, що дає право на призначення пенсії відповідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (, 58002, м.Чернівці, площа Центральна, 3) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя О.О. Кошкош