Справа № 120/13984/23
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/13984/23

Головуючий у 1-й інстанції: Вільчинський Олександр Ванадійович

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

12 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 18.08.2023 № 115 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 з посади старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та призначення її на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області;

поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24.06.2024 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що згоди поліцейського на його переміщення для проходження в подальшому служби на рівнозначну посаду не потрібно, рішення приймає керівник органу поліції у разі необхідності для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, беручи до уваги відповідні зміни до Закону України «Про Національну поліцію».

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що внесені зміни до законодавства, які набули чинності на період воєнного стану, не надають керівнику повноважень одноосібно приймати рішення про переміщення працівника поліції в іншу місцевість без його згоди, оскільки це не передбачено спеціальним законодавством та супроводжується правовими висновками Верховного Суду.

При цьому зазначено, що відповідач не встановив жодної неефективності з боку ОСОБА_1 за період перебування на посаді старшого інспектора з кадрового забезпечення. Згідно посадової інструкції старшого інспектора - чергового чергової частини ІТТ № 1 ГУНП у Вінницькій області, у такого працівника відсутні повноваження проведення обшуків затриманих жінок, проведення огляду їх речей, що було передумовою для переведення позивача. Такі повноваження надані працівникам наряду з охорони затриманих і взятих під варту осіб. Старший інспектор черговий, в свою чергу, керує діями таких нарядів, надає їм вказівки та здійснює інші повноваження, визначені посадовими обов`язками.

Скаржником також вказано, що рапорт було складено та надіслано не до прямого керівника, а в його обхід до заступника начальника ГУНП у Вінницькій області Олега Кашперука, який не має жодного відношення за своїми посадовими обов`язками до ІТТ №1.

Крім того у рапорті не відображено саме крайньої необхідності в укомплектуванні вакантної посади. Більше того станом на 28.07.2023 в ІТТ № 1 ГУНП у Вінницькій області на посадах перебували достатня кількість поліцейських жінок для виконання службових обов`язків по відношенню до затриманих осіб жіночої статі. Щоденно в ІТТ № 1 ГУНП у Вінницькій області на добове чергування заступає жінка поліцейська. Дані обставини були залишені поза увагою відповідачем, а судом взагалі не досліджувалися.

Зазначено, що переміщення позивача на іншу посаду відбулося в період, коли позивач перебувала у щорічній відпустці.

Водночас зазначає, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідачем не враховано, що сімейні обставини позивачки, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, яка навчається у м. Калинівка, відсутності житла у м. Вінниці та необхідність його орендної плати за власний рахунок.

Також вказано, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання позивачки про витребування доказів у справі.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що серед підстав для переміщення поліцейських на рівнозначні посади пункт 2 частини першої статті 65 Закону № 580-VIII безпосередньо виділяє лише одну підставу для такого переміщення, яка враховує побажання поліцейського, а саме переміщення за ініціативою поліцейського. Згода поліцейського є необхідною також при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів (частина друга статті 68 Закону № 580-VIII ). В усіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.

Граничні спеціальні знання за посадою, яку обіймав позивач на час переміщення після такого переміщення є однаковими.

Зазначив, що поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Посилаючись на правову позицію Верховного Суду по аналогічній справі №620/3663/19 від 25.05.2023 зазначив, що спеціальне законодавство, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 14.08.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Крім того ухвалою суду задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задовольнити та витребувано у Головного управління Національної поліції у Вінницькій області додаткові документи.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

З 04.01.2021 по 21.08.2023 позивач проходила службу на посаді старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 18.08.2023 № 115 о/с майора поліції ОСОБА_1 , відповідно до п. 8 ч. 10 ст. 62 та п. 2 (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби) ст. 65 Закону України «Про Національну поліцію» призначено майора поліції ОСОБА_1 старшим інспектором - черговим чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, встановивши посадовий оклад 2550 грн., звільнивши з посади старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Хмільницького районного відділу поліції цього Головного управління, з 22 серпня 2023 року. Встановивши надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції у розмірі 45 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби. Підстава: подання заступника начальника ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 від 31.07.2023.

Не погоджуючись з правомірністю наказу ГУНП у Вінницькій області від 18.08.2023 № 115 позивач оскаржила його в судовому порядку.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, (далі Закон № 580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII).

Відповідно до частин 3-5 статті 59 Закону № 580-VIII, рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 8 частини 10 статті 62 Закону №580-VIII поліцейський може бути переміщений по службі залежно від результатів виконання покладених на нього обов`язків та своїх професійних, особистих якостей.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 65 Закону №580-VIII переміщення поліцейських здійснюється на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону.

Частиною другою статті 65 Закону №580-VIII посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

Відповідно до частини сьомої статті 65 Закону №580-VIII переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

Згідно з приписами частини восьмої статті 65 Закону №580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (ч. 9 ст. 65 Закону №580-VIII).

У разі якщо згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами призначенню поліцейського на посаду повинно передувати погодження відповідних органів державної влади або органів місцевого самоврядування чи їх посадових осіб, призначення на посаду здійснюється після отримання такого погодження. Не допускається переміщення поліцейських на вищі посади протягом шести місяців з дня притягнення до адміністративної відповідальності, а також поліцейських, які мають діюче дисциплінарне стягнення (ч.ч. 10-11 ст. 65 Закону № 580-VIII).

Пунктом 1 розділу I Закону України N2123-IX від 15.03.2022 "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", що набрав чинності 01.05.2022р., внесені зміни до Закону №580.

Частину восьму статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" було доповнено абзацом другим, який передбачає, що поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Крім того, згідно статті 3 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" у період дії воєнного стану роботодавець має право перевести працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), якщо така робота не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою.

Предметом спору в даній справі є переміщенням позивача з посади старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на посаду старшого інспектора-чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області відповідно до пункту 8 частини 10 статті 62 Закону №580-VIII та пункту 2 частини 1 статті 65 Закону №580-VIII.

Проте, ні посилань на частину восьму статті 65 Закону України "Про Національну поліцію", ні посилань на Закон України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" оскаржуваний наказ не містить. До того ж, спірним наказом позивача переміщено на посаду не тимчасово на період введення воєнного стану.

Згідно матеріалів справи оскаржуваний наказ прийнятий на підставі подання заступника начальника ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 від 31.07.2023.

Вказане подання мотивоване тим, що до керівництва Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшов рапорт начальника сектору організаційного забезпечення діяльності місць тимчасового тримання осіб ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 про необхідність дотримання вимог пункту 2.61 Інструкції про роботу ізоляторів тимчасового тримання органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 20.01.2005 № 60 дск, та, у зв`язку із цим, виниклу крайню службову необхідність негайного укомплектування вакантної посади старшого інспектора чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 Головного управління поліцейським жіночої статі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.08.2024 задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та витребувано у Головного управління Національної поліції у Вінницькій області:

- документи, що відображають кількість, види (назви, найменування) вакантних посад, в тому числі декретні місця в Ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУНП у Вінницькій області станом на 28.07.2023 (штатний розпис, накази тощо);

- документи, що відображають кількість, види (назви, найменування) посад в Ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУНП у Вінницькій області, які станом на 28.07.2023 обіймали працівники поліції чоловічої статі (штатний розпис, накази тощо);

- документи, що відображають кількість, види (назви, найменування) посад в Ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУНП у Вінницькій області, які станом на 28.07.2023 обіймали працівники поліції жіночої статі (штатний розпис, накази тощо);

- документи, що відображають конкретну кількість працівників Ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП у Вінницькій області із числа поліцейських жіночої статі, які станом на 28.07.2023 перебували на своїх посадах;

- графіки добових чергувань нарядів Ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП у Вінницькій області за період з 01.07.2023 по 31.07.2023, а також книги нарядів, журнали перевірок, журнал (книги) інструктажу нарядів, журнали чергувань за вказаний період.

Згідно витребуваних документів станом на 28.07.2023 в Ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУНП у Вінницькій області наявні працівники поліції жіночої статі, а саме інспектор-черговий, помічник чергового та поліцейський.

Тобто у Ізолятора тимчасового тримання № 1 перебувала достатня кількість працівників жіночої статі для виконання службових обов`язків по відношенню до затриманих осіб жіночої статі.

При цьому колегія суддів враховує правові висновки Верховного Суду викладені у постанові від 25.05.2023 стосовно того, що спеціальне законодавство, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, не вимагало згоди поліцейського при прийнятті рішення про його переміщення в інтересах служби на рівнозначну посаду у цю або іншу місцевість.

Водночас колегія суддів зазначає, що підставою для переміщення поліцейського за ініціативою начальників є скорочення штатів, проведенням реорганізації; необхідність проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними умовами; службова необхідність - для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.

Разом з тим переміщення поліцейського з ініціативи начальників, особливо коли це переміщення передбачає зміну місця несення служби, повинно переслідувати легітимну мету та бути пов`язаним з певними об`єктивними чинниками - інтересами служби. У будь-якому разі воно не може бути прихованою формою покарання, а поліцейські повинні мати засоби правового захисту від переміщень.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду викладеним у постановах від 12.05.2022 у справі №400/2741/19 та від 07.03.2024 у справі № 460/10350/21.

Так, Законом №580-VIII встановлені підстави переміщення поліцейського та осіб, які можуть ініціювати переміщення. Проте в оскаржуваному наказі відповідачем не наведено обставин крайньої службової необхідності негайного переведення позивача на посаду старшого інспектора чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 та причин, які унеможливлюють призначення на цю посаду наявних працівників жіночої статі.

Більше того, переведення позивача в даному випадку не супроводжує мету ефективної служби, виходячи з інтересів служби, а викликане необхідністю зайняття вакантної посади особою саме жіночої статі, тобто, фактично за гендерною ознакою.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про відсутність достатніх та необхідних правових підстав для переміщення позивача на іншу посаду в порядку п. 8 ч. 10 ст. 62 та п. 2 ст. 65 Закону № 580-VIII.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, за відсутності обґрунтованих доказів наявності обставин крайньої службової необхідності та, відповідно, правомірності дій відповідача щодо переведення позивача колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 18.08.2023 № 115 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 з посади старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та призначення її на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та поновлення майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 18 серпня 2023 року № 115 о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 з посади старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та призначення її на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 1 Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.