Справа № 340/6548/24
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/6548/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо обмеження розміру належної до виплати пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 липня 2024р. максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплачувати ОСОБА_1 , нараховану з 01 липня 2024р. пенсію з урахуванням доплат, підвищень, надбавок, індексації пенсії за 2022р., 2023р, 2024р., згідно наданого Головним управлінням ПФУ в Кіровоградській області протоколу Перерахунку пенсії з 01 жовтня 2024р. по пенсійній справі №N/A8015-MBC від 05 вересня 2024р. (Пенсія за вислугу років ОСОБА_1 ) без застосування обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з такими виплатами, з урахуванням раніше проведених виплат.

Вимоги мотивовано тим, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Позивачу проведено перерахунок пенсії, однак при перерахунку пенсії ГУ ПФУ в Кіровоградській області обмежило виплату пенсію максимальним розміром. Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся з позовною заявою до суду.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подано.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФ України в Донецькій області, отримуючи пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII.

01.07.2024 позивачу здійснений перерахунок пенсії, згідно якого розмір його пенсії з надбавками становить 38 027,88 грн (а.с .13).

Водночас, оскільки розмір пенсії позивача (38027,88 грн) перевищує максимальний розмір пенсії (28602,39 грн), тому виплата пенсії відповідачем проводиться в розмірі саме у розмірі 28602,39 грн.

Відповідно до розрахунку пенсії з 01.10.2024 розмір пенсії позивача складає 38027,88 грн., розмір пенсії з урахуванням максимального розміру - 31 963,23 ( а.с.17).

Позивач вважає обмеження розміру його пенсії протиправним, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Законом від 09.04.1992 № 2262-XII.

Так, Закон від 09.04.1992 № 2262-XII визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

У частині сьомій статті 43 Закону від 09.04.1992 року № 2262-XII визначається максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Суд враховує, що положення Закону від 09.04.1992 № 2262-XII, про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, доповнено згідно із Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VI.

Водночас, зазначені положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року.

Так, згідно з пуктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, зокрема, частина сьома статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 року відсутня частина сьома статті 43 в Законі України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Отже, всі подальші зміни, внесені до вказаної норми є нереалізованими.

У зв`язку із чим, протягом 2019 року статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачала положення про обмеження пенсії максимальним розміром, як і у подальші роки, зокрема 2024 року.

Суд зазначає, що внесені Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року №3668-VI (у тому числі із змінами і доповненнями) до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі №522/16882/17 та від 31 січня 2019 року у справі №638/6363/17.

Оскільки розмір пенсії позивача з 01.08.2024 (38027,88 грн) перевищує максимальний розмір пенсії (28602,39 грн), тому пенсія виплачується позивачу з урахуванням рішення КОАС від 03.10.2023 по справі № 340/7652/23 у розмірі 31963,23 грн (а.с. 15-16).

Суд звертає увагу, що відповідачем не доведено правомірність обмеження суми пенсії позивача саме розміром 31963,23 грн та не зазначено нормативно правовий акт, на підставі якого відповідачем проведено розрахунок вказаного максимального розміру обмеження пенсії.

Отже, оскільки обмеження пенсії позивача максимальним розміром не ґрунтується на законі, тому позовні вимоги, в частині протиправних дій щодо обмеження максимальним розміром пенсії з 01.10.2024 та зобов`язання відповідача здійснити позивачу з 01 жовтня 2024 року перерахунок та виплату нарахованої пенсії без обмеження максимальним розміром, є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 15.04.2019 року у справі №127/4270/17.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, 25009, ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо застосування обмеження пенсії максимальним розміром при проведенні її перерахунку та виплаті ОСОБА_1 з 01 жовтня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити ОСОБА_1 з 01 жовтня 2024 року перерахунок та виплату нарахованої пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням усіх встановлених йому підвищень, доплат та надбавок до пенсії та з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН