Справа № 520/29244/24
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12 листопада 2024 р. Справа № 520/29244/24

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 0-2034 від 17.08.2021 року в частині 26599,28 грн.

Позовну заяву з додатками направлено через систему "Електронний суд".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень. Надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та вказати в заяві обґрунтовані підстави для поновлення строку з наданням відповідних підтверджуючих доказів причин пропуску строку звернення.

На виконання ухвали суду через систему "Електронний суд" представником позивача надіслано заяву, в якій просив суд поновити пропущений строк на судове оскарження податкового повідомлення-рішення № 0-2034 від 17.08.2021 року з дати завершення звірки даних, а саме з 23.09.2024 року.

Щодо заяви про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області №0-2034 від 17.08.2021 року в частині визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно за 2020 рік в розмірі 26 599,28 грн.

В позовній заяві (арк. позову 2) зазначено, що про оскаржуване податкове повідомлення - рішення позивач дізнався з листів Головного управління ДПС у Харківській області №36190/6/20-40-24-05-10 від 03.07.2023 року та № 33892/6/20-40-24-05-11 від 25.07.2024 року.

Верховний Суд у постанові від 27.01.2022 у справі №160/11673/20 дійшов висновку, що процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Однак, із позовною заявою представник позивача звернувся до суду лише 21.10.2024 року направивши її через систему "Електронний суд", тобто зі значним пропуском шестимісячного строку звернення, передбаченого статтею 122 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В заяві про поновлення строку звернення до суду з даним позовом представником позивача зазначено, що предметом позову є оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області №0-2034 від 17.08.2021 року в частині визначення суми податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки за 2020 рік в сумі 26599,28 грн.

Адміністрування вказаного податку та порядок взаємодії платника з контролюючим органом регламентовані ст. 266 ПКУ, як передбачає певні відмінності від загальних правил. Оскільки згідно пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПКУ база оподаткування визначається як на підставі наявних у відкритому доступі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, так і на підставі оригіналів відповідних документів (зокрема документів на право власності), які знаходяться виключно у платника (і можуть бути невідомими для контролюючого органу), то в порядку пп. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПКУ передбачена процедура проведення за зверненням платника звірки даних (щодо об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; щодо розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; щодо права на користування пільгою із сплати податку; щодо розміру ставки податку; щодо нарахованої суми податку).

Нормами ПКУ не передбачений строк для подання платником заяви на вказану звірку. В той же час, за наслідком проведення звірки даних контролюючий орган може виявити розбіжності та скасувати податкове повідомлення-рішення, або навпаки не виявити розбіжностей та залишити рішення без змін.

В даному випадку, звірка даних була проведена між ОСОБА_1 та Головним управлінням ДПС у Харківській області у вересні 2024 року.

Листом Головного управління ДПС у Харківській області №42581/6/20-40-24-05-11 від 23.09.2024 року повідомлено позивача про неврахування наданих ним документів та про залишення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення без змін.

Отже, як вважає представник позивача, в даному випадку строк на оскарження податкового повідомлення - рішення слід обраховувати саме з дати завершення звірки даних, проведеної в порядку пп. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПК України.

Суд не погоджується з такими висновками представника позивача з тих підстав, що ні діючі норми КАС України, ні ПК України не ставлять в залежність необхідність дотримання платником податків строків звернення до суду для оскарження рішення контролюючого органу від подачі / неподачі заяви щодо проведення звірки, строк для подання якої, як вірно зазначив представник позивача, взагалі не визначений ПК України.

Отже, подача платником податків заяви про звірку в порядку статті 266 ПК України не змінює момент початку перебігу строку на оскарження в судовому порядку рішення контролюючого органу - коли платник податків дізнався про оскарження рішення, в даному конкретному випадку - 03.07.2023 року, про що зазначено самим представником позивача в позовній заяві.

Отже, позивачем не усунуто недоліків позову.

Згідно положень частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 КАС України.

Зважаючи на вище викладене, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. ст. 169, 248, 256, 294, 295, 297 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - повернути позивачу.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя О.В.Шевченко