Справа № 160/21741/24
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/21741/24
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року

у справі №160/21741/24

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві

про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, від 08.08.2023 року № 114-ос-ДСК про звільнення капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого оперативного відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, у зв`язку зі скороченням посади оперуповноваженого оперативного відділу;

- поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого оперативного відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, або, у разі ліквідації її на день ухвалення судового рішення, на посаду оперуповноваженого іншого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, з аналогічними функціональними обов`язками;

- стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та нездійснення розрахунку, починаючи з 11.08.2023 по дату винесення судового рішення.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року у справі № 160/21741/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу залишено без руху, з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

Вказано, що недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання позивачем суду:

заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

Встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 10 календарних днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснено позивачу, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у справі № 160/21741/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказу повернуто позивачу.

Судом зазначено, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду з цим позовом, встановлений частиною 5 статті 122 КАС України, належних доказів в обґрунтування наявності причини пропущеного процесуального строку звернення до справи не надав, тому недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі від 16 серпня 2024 року, не усунуто. Відтак, суд вважав, що позовну заяву слід повернути позивачеві.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у справі № 160/21741/24, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує, що суд першої інстанції підійшов до оцінки зазначених позивачем підстав для поновлення строку звернення до суду формально. Зазначає, що суд не надав належної оцінки доводам на підтвердження обставин викладених в заяві про поновлення строку. Підставами для поновлення строку звернення до суду зазначає наступне: через звільнення позивач став вимушено доглядати за дітьми, оскільки дружина працевлаштувалась з метою годування сім`ї. Одночасно погіршилось здоров`я матері позивача, що виявило необхідність надання допомоги і хворій матері, як в повсякденних справах, так і в допомозі в лікарні. В той же час, зважаючи на практику вирішення судових спорів звільнених з ДБР державних службовців під час зміни статусу ДБР від центрального органу виконавчої влади, що здійснює правоохоронну діяльність, на державний правоохоронний орган, відповідач породив впевнення, що в позасудовий спосіб здобути посаду в ДБР, в тому числі іншому територіальному підрозділі, шляхом проходження конкурсу буде значно ефективніше, аніж судовим шляхом. Тому позивач, оскільки його інтерес полягав насамперед в наявності роботи, спробував влаштуватись шляхом проходження конкурсів. Проте, зазначений шлях виявився хибним, оскільки керівництво ДБР використало всі можливі суто формальні причини для зняття кандидатури позивача з конкурсу. Так, в розірванні часу позивача від дітей до матері з конкурсом минув час до середини серпня 2024, після чого позивач звернувся до суду. Вважає, що судом порушено право на доступ до правосуддя.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Умовою прийнятності позовної заяви до розгляду є її відповідність вимогам щодо форми і змісту, які визначені у статті 160, 161 КАС України, а також дотриманні строків звернення до суду, обов`язковому поданні переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї, в тому числі і в частині сплати судового збору та, у разі пропуску строку звернення до суду, подання відповідного клопотання про його поновлення, доказів поважності причин його пропуску.

Згідно з пунктами 3, 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Приписами ч.1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно положень ч.5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Враховуючи характер спірних правовідносин і їх суб`єктний склад, вказаний спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, а для звернення до суду встановлюється місячний строк.

Апеляційним судом досліджено, що позивач, оскаржуючи наказ про звільнення від 8.08.23 р., звернувся до суду з позовом 12.08.2024 року, тобто поза межами місячного строку.

Колегія суддів зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників судочинства та своєчасного виконання ними законодавчо визначених процесуальних дій.

Дотримання строку звернення до адміністративного суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

Кодекс адміністративного судочинства України (ч.1 ст.121) передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

При цьому причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, пов`язані з об`єктивними, дійсними, перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, вчинити відповідні процесуальні дії та підтверджені належними доказами.

Позивач як на підставу поновлення строку звернення до суду посилався на те, що відповідач породив впевнення, що в позасудовий спосіб здобути посаду в ДБР, в т.ч. іншому територіальному підрозділі, шляхом проходження конкурсу буде значно ефективніше, аніж судовим шляхом. Тому позивач, оскільки його інтерес полягав насамперед в наявності роботи, спробував влаштуватись шляхом проходження конкурсів.

Разом з тим, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду. Не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Також колегія суддів вважає, що навіть, якщо врахувати догляд позивача за неповнолітніми дітьми та піклування за хворою матір`ю, то, з моменту винесення оскаржуваного наказу та до моменту звернення до суду минуло більше року. Проте, належних доказів, обґрунтованих причин, які б підтверджували неможливість своєчасного звернення до суду протягом року, клопотання позивача, надане на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, не містить, тому висновок суду першої інстанції про недоведеність поважності пропуску строку звернення з позовом є правильним. Доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Посилання позивача на те, що його не ознайомлено з оскаржуваним наказом, не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду, виходячи з того, що як зазначає сам позивач, про факт звільнення він дізнався 10.08.2023 (дата отримання трудової книжки). Також до позовної заяви додано копію витягу з оскаржуваного наказу, що фактично спростовує доводи про не ознайомлення з наказом.

Варто зазначити, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням правової визначеності в публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Звернення до суду за межами строків, визначених у статі 122 КАС України, є підставою для повернення (залишення без розгляду) позовної заяви, якщо суд не дійде висновку, що вказаний строк позивачем пропущений з поважних причин.

Приписами п.1 ч.4 ст. 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відтак, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної появи позивачу згідно приписів п.1 ч.4 ст.169 КАС України. Зворотні доводи скаржника свого підтвердження не знайшли.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у справі № 160/21741/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко