Справа № 160/27328/23
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року

м. Київ

справа №160/27328/23

адміністративне провадження № К/990/1885/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів Коваленко Н.В., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 26.12.2023 (колегія суддів: Прокопчук Т.С., Круговий О.О., Шлай А.В.) у справі №160/27328/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУПФУ в Дніпропетровській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

РУХ СПРАВИ:

1. В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила:

визнати протиправним рішення ГУПФУ в Дніпропетровській області №-2023-1 від 01.06.2023 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні субсидії;

визнати протиправним рішення ГУПФУ в Дніпропетровській області, прийняте у вигляді відповіді від 07.07.2023 №31931-24385/В-01/8-0400/23, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні їй субсидії;

визнати протиправним рішення ГУПФУ в Дніпропетровській області, прийняте у вигляді відповіді від 07.08.2023 №37227-29038/В-01/8-0400/23, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні їй субсидії;

визнати протиправним рішення ГУПФУ в Дніпропетровській області, прийняте у вигляді відповіді від 04.08.2023 №36807- 29038/В-01/8-0400/23, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні їй субсидії;

зобов`язати ГУПФУ в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.05.2023.

2. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено частково.

Зменшено розмір судового збору ОСОБА_1 за подачу позовної заяви у даній справі до 1073,60 грн.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. на банківські реквізити, які вказані в ухвалі суду.

3. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 клопотання про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення.

Позовну заяву повернуто позивачеві.

4. Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

До апеляційної скарги додана довідка ЛКК № 30/4 про хворобу позивача.

5. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2023 клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задоволено частково. Зменшено розмір судового збору до 1380 грн., що становить 5% від річного доходу позивача та надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду апеляційної інстанції оригіналу документа на підтвердження сплати зменшеного розміру судового збору.

6. Копію ухвали від 04.12.2023 позивач отримала 12.12.2023, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

7. 13.12.2023 від представника скаржника ОСОБА_1 надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору, в порядку статті 8 Закону України № 3674-VІ "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VІ), в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги, та статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України.

На обґрунтування зазначеного клопотання зазначає, що позивач є малозабезпеченою особою, непрацюючим пенсіонером за віком, єдиними джерелом доходу є пенсія в розмірі 2760 грн., має інвалідність третьої групи. В матеріалах справи містяться численні виписки з лікарняних закладів про хвороби.

До клопотання не додано жодного документа, що посвідчує матеріальний стан позивача.

8. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.12.2023 апеляційну скаргу повернуто.

9. Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, позивач подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить їх скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

10. Верховний Суд ухвалою від 15.02.2024 відкрив касаційне провадження.

11. Відзив на касаційну скаргу не надходив.

12. У зв`язку з тим, що предметом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю - доповідача, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

ІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона не позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини не є підставою для звільнення сторони від сплати судового збору.

Оскільки скаржником не надано суду апеляційної інстанції жодних належних доказів в обґрунтування обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, зменшеного ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.12.2023 до 5% від її річного доходу, підстави для звільнення від сплати судового збору, наведені в клопотанні не можуть бути визнані поважними.

ІІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14. Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував доводи позивача про неможливість оплатити судові витрати у зв`язку із малозабезпеченістю, яка підтверджена відповідними документами. Також судом залишено поза увагою, що єдиним джерелом доходу позивача є пенсія в розмірі 2760 грн, якої не вистачає навіть на необхідні ліки, харчування, оплату комунальних послуг.

IV. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також, виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.

16. Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства та гарантується приписами пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України. Проте вказане право підлягає реалізації з дотриманням вимог процесуального законодавства, що виражається в дотриманні форми та змісту апеляційної скарги, термінів її подачі, а також обов`язковому переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї.

17. За приписами частини першої статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

18. Статтею 296 КАС України встановлено вимоги до апеляційної скарги.

19. Приписами пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України визначено, що до апеляційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

20. Частиною другою статті 298 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху і скаржнику надається строк для усунення її недоліків до десяти днів з дня вручення ухвали.

21. Позивач в касаційній скарзі вказує про наявність підстав для звільнення її від сплати судового збору, що не було вчинено судом апеляційної інстанції.

Стосовно цих доводів колегія суддів зазначає таке.

22. Відповідно до статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

23. Частиною першою статті 8 Закону № 3674-VІ передбачено, що, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

24. Положеннями частини другої статті 8 Закону № 3674-VІ закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

25. Наведений перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або зменшення чи звільнення від його сплати є вичерпним, а тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених зазначеними положеннями цього Закону.

26. Слід відзначити, що зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх сплати є правом, а не обов`язком суду і можливе лише за наявності для цього вичерпного переліку умов, визначених Законом.

27. Отже, суд наділений повноваженнями зменшити тягар судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а саме його повноваженням як формою суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

28. До того ж стосовно сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення судових витрат, яких зазнає сторона.

Зокрема, особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану, за наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом повноважень зменшити розмір судових витрат стосовно сплати судового збору, якого зазнає сторона. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

29. Суд, звертає увагу на ту обставину, що вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, слід ураховувати майновий стан сторони, що є оціночним поняттям і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

30. Такими доказами можуть слугувати: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік разом із довідкою органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2019 у справі № 9901/166/19.

31. У цій справі суд апеляційної інстанції скористався своїм повноваженням на вирішення питання щодо звільнення заявника апеляційної скарги від сплати судового збору і дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення.

Натомість, врахувавши підстави встановлені пунктом 1 частини першої статті 8 Закону №674-VІ, задля забезпечення права доступу скаржника до суду у відповідності до наданих йому повноважень згідно частини другої статті 8 Закону № 3674-VІ, вважав за доцільне зменшити розмір судового збору до 1380 грн, оскільки така сума не перевищує 5% розміру річного доходу позивача.

32. Колегія суддів звертає увагу на те, що суд, який вирішує питання про відкриття провадження (взяття до розгляду заяви, скарги), встановивши за результатами розгляду відповідного клопотання наявність установленої законом підстави для зменшення розміру судових витрат, якого зазнає сторона, та дійшовши висновку про потребу реалізації такого свого повноваження, самостійно, зважаючи на наявні обставини, визначає спосіб зменшення цього розміру. Визначення способу зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є прерогативою відповідного суду.

Також слід зазначити, що норми частини 1 та 2 статті 8 Закону № 3674-VІ є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Суд звертає увагу, що ані позивачка, ані її представник не надали до апеляційної скарги і до клопотання про звільнення від сплати судового збору жодного документу, що підтверджує матеріальний стан особи.

Також в матеріалах справи наявна довідка, видана органом пенсійного фонду про розмір пенсії за попередній рік, проте довідки від податкового органу про доходи за попередній рік в матеріалах справи не міститься, а позивач самостійно не надала.

33. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (пункт 59) вказав: "Суд ще раз нагадує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Більше того, Суд вважає, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Таким чином, вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції".

34. Викладене спростовує доводи касаційної скарги щодо наявності у суду апеляційної інстанції обов`язку звільнити позивача від сплати судового збору.

35. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги позивачеві у зв`язку із невиконанням нею вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, в частині необхідності сплати судового збору у розмірі 1380 грн.

36. На підставі викладеного суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги заявнику, відповідно до приписів статті 298 КАС України, оскільки недоліки апеляційної скарги, визначені в ухвалі суду від 04.12.2023, позивачем не усунуті.

37. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 26.12.2023 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий А. Ю. Бучик

Судді: Н.В. Коваленко

А.І. Рибачук