Справа № 360/133/24
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/133/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі ГУПФУ в Луганській області, відповідач) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив суд:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо припинення нарахування та виплати пенсійного ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , починаючи з 31.07.2023;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи 31.07.2023.

В обґрунтування позову зазначено, що з 27 вересня 2013 року позивач перебував на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області та відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" отримував пенсію за вислугу років, у зв`язку зі звільненням зі служби в Державній службі України з надзвичайних ситуацій.

З 15 червня 2016 року відповідач припинив нарахування та виплату пенсії Позивачу на підставі абзацу другого ст.2 Закону №2262 у зв`язку із повторним прийняттям Позивача на службу до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області.

15 червня 2019 року між ОСОБА_1 та ГУ ДСУНС у Луганській області був укладений контракт №91/19 про проходження служби цивільного захисту на посаді начальника чергової зміни ОКЦ ГУ ДСНС України у Луганській області, то, вважає, що відповідно до норм абзацу 3 ст.2 Закону №2262, позивач має право на поновлення нарахування та виплати йому пенсії із дати укладення контракту, а саме: з 15 червня 2019 року.

У вересні 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою б/н від 30.08.2023 про поновлення нарахування та виплати пенсії за вислугу років. Проте, у відповідь на заяву було отримано письмову відмову у поновленні нарахування та виплати пенсії позивачу з тих підстав, що норми абзацу 3 ст.2 Закону №2262 поширюються тільки на періоди військової служби, до яких служба у ДСУНС не відноситься.

Ухвалою суду від 07.08.2024 позов прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 26.08.2024 відмовлено у проведенні засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 09.09.2024 відмовлено у витребуванні доказів.

Ухвалою суду від 09.09.2024 витребувано докази у справі.

Ухвалою суду від 10.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідачі подали відзиви на позовну заяву, в яких просили відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що розмір складових суддівської винагороди після 18.02.2020 не змінювався, тому відсутні підстави для проведення перерахунку по довідці.

Позивачем подано відповіді на відзиви відповідачів, в яких зазначено, що відповідачами доводи позивача не спростовані, у зв`язку з чим позивач має право на перерахунок суддівської винагороди судді у відставці.

Сторони про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Судом на виконання положень статей 129, 130 Кодексу адміністративного судочинства України вжито усіх можливих заходів щодо належного повідомлення сторін та здійснено виклик сторін в судове засідання.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення вказаної вище норми, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

З 27 вересня 2013 року позивач перебував на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області та відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" отримував пенсію за вислугу років, у зв`язку зі звільненням зі служби в Державній службі України з надзвичайних ситуацій.

З 15 червня 2016 року відповідач припинив нарахування та виплату пенсії позивачу на підставі абзацу другого ст.2 Закону №2262 у зв`язку із прийняттям позивача на службу до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області.

Вказаний факт позивачем та відповідачем не заперечується.

15 червня 2019 року між ОСОБА_1 та ГУ ДСУНС у Луганській області був укладений контракт №91/19 про проходження служби цивільного захисту на посаді начальника чергової зміни ОКЦ ГУ ДСНС України у Луганській області.

При цьому, позивач вважає, що має право на поновлення нарахування та виплати пенсії у зв`язку з укладенням контракту №91/19 про проходження служби цивільного захисту на посаді начальника чергової зміни ОКЦ ГУ ДСНС України у Луганській області.

Таким чином, судом встановлено та не заперечується представниками сторін, що позивач проходив службу цивільного захисту з 15 червня 2016 року на підставі контракту, у зв`язку з чим відповідачем припинено виплату пенсії позивачу. 15 червня 2019 року позивачем повторно укладений контракт про проходження служби цивільного захисту на посаді начальника чергової зміни ОКЦ ГУ ДСНС України у Луганській області.

Змісту контракту № 91/19 про проходження служби цивільного захисту, укладеного 15.06.2019 на 5 (п`ять) років між ДСНС та ОСОБА_1 , а саме: пункту 5, вбачається, що цей контракт може бути припинено (розірвано) достроково з ініціативи ДСНС, а особа рядового і начальницького складу, яка проходить службу, цивільного захисту за контрактом, звільняється із служби, у тому числі у зв`язку з призовом на строкову військову службу на підставі рішення районної (міської) призовної комісії. Тобто змістом контракту № 91/19 про проходження служби цивільного захисту, укладеного 15.06.2019, підтверджується, що ОСОБА_1 є особою, яка повторно прийнята на службу до органів та підрозділів цивільного захисту, а не особою, яка призвана на військову службу за призовом під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту.

У вересні 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою б/н від 30.08.2023 про поновлення нарахування та виплату пенсії за вислугу років. Проте, у відповідь на заяву було отримано письмову відмову у поновленні нарахування та виплати пенсії позивачу з тих підстав, що норми абзацу 3 ст.2 Закону №2262 поширюються тільки на періоди військової служби, до яких служба у ДСУНС не відноситься.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).

Відповідно до статті 2 Закону № 2262 (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

З аналізу наведеної норми слідує, що виплата пенсії припиняється у разі повторного прийняття на службу до органів та підрозділів цивільного захисту.

Таким чином, даною нормою чітко визначено підстави припинення виплати пенсії пенсіонерам, які повторного прийняті на службу в органах та підрозділах цивільного захисту.

Як вже зазначалося судом раніше, позивач проходив службу цивільного захисту з 15 червня 2016 року на підставі контракту, у зв`язку з чим відповідачем припинено виплату пенсії позивачу. 15 червня 2019 року позивачем повторно укладений контракт про проходження служби цивільного захисту на посаді начальника чергової зміни ОКЦ ГУ ДСНС України у Луганській області.

Вказані факти позивачем не заперечувались, про що також самостійно зазначено позивачем у позові.

Оскільки судом достовірно встановлено, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторона, що позивач з 15.06.2019 на підставі контракту про проходження служби цивільного захисту на посаді начальника чергової зміни ОКЦ ГУ ДСНС України у Луганській області повторно прийнятий на службу, тому відповідачем правомірно у відповідності до положень статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» прийнято рішення про відмову у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 .

Відповідно до положень, закріплених статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За нормами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом також враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки рішення прийнято не на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262, 263, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Кисельова