Справа № 320/12928/24
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служба безпеки України про визнання протиправними та скасування окремих пунктів наказу від 16.01.2023 №9-ОС/дск, визнання протиправними дій, стягнення недоплачених сум грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ директора Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України (далі - ІСТЕ СБУ) від 16.01.2023 №9-ОС/дск в частині зменшення розміру грошового забезпечення заступника начальника фінансово-економічного відділу Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, підполковника ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії Служби безпеки України щодо виплати у зменшеному розмірі грошового забезпечення заступнику начальника фінансово-економічного відділу Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, підполковнику ОСОБА_1 за період з 08.03.2023 по 10.10.2023;

- стягнути зі Служби безпеки України на користь заступника начальника фінансово-економічного відділу Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, підполковника ОСОБА_1 недоплачену суму грошового забезпечення за період з 08.03.2023 по 10.10.2023 в розмірі 166 203,35 грн, яка з врахуванням інфляційної складової (2 427,41 грн) та 3% річних (2 921,03 грн) складає 169 123,44 грн;

- визнати протиправними дії Служби безпеки України з невиплати заступнику начальника фінансово-економічного відділу Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, підполковнику ОСОБА_1 грошового забезпечення за період листопад-грудень 2023 року;

- стягнути зі Служби безпеки України на користь заступника начальника фінансово-економічного відділу Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, підполковника ОСОБА_1 грошове забезпечення за період листопад-грудень 2023 року в розмірі 68 688,45 грн, яка з врахуванням інфляційної складової (341,73 грн) та 3% річних (342,67 грн) складає 69 030,40 грн;

- зобов`язати Службу безпеки України відновити виплату грошового забезпечення заступнику начальника фінансово-економічного відділу Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, підполковнику ОСОБА_1 з 01.01.2024.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом до Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу від 16.01.2023 №9-ОС/дск в частині, визнання протиправними дій, стягнення недоплачених сум грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії. Клопотання представника Служби безпеки України про залишення позову без розгляду у справі №320/12928/24 задоволено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними та скасування окремих пунктів наказу від 16.01.2023 №9-ОС/дск, визнання протиправними дій, стягнення недоплачених сум грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даними позовними вимогами.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно та неповно досліджено докази і встановлено обставини у справі та порушено норми процесуального права. Апелянт зазначає, вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції мав керуватися приписами ст.233 КЗпП України, оскільки позов стосується саме виплати позивачу грошового забезпечення. Також, апелянт вказує, що дізналась про оскаржуваний наказ лише 06.12.2023, а відмітка на зворотньому боці наказу, на якому нема тексту самого наказу не може бути належним доказом ознайомлення позивача саме з цим наказом.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду.

Згідно з ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду з позовом до Служба безпеки України про визнання протиправними та скасування окремих пунктів наказу від 16.01.2023 №9-ОС/дск, визнання протиправними дій, стягнення недоплачених сум грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити поважні підстави, з яких вказаний строк був пропущений та надати належні та допустимі докази на підтвердження поважності пропущення такого строку.

Позивачем вимоги ухвали було виконано.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.04.2024 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом. Відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

В подальшому від відповідача надійшло клопотання про застосування строку позовної давності, відповідно до якого представник просить суд залишити позовну заяву ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними та скасування наказу від 16.01.2023 №9-ОС/дск в частині, визнання протиправними дій, стягнення недоплачених сум грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії - без розгляду.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивачем оскаржується наказ директора Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України (далі - ІСТЕ СБУ) від 16.01.2023 №9-ОС/дск в частині зменшення розміру грошового забезпечення заступника начальника фінансово-економічного відділу Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, підполковника ОСОБА_1 . Інші заявлені позовні вимоги є похідними від вимоги щодо визнання протиправним та скасування вказаного наказу.

До суду позов поданий лише - 03.01.2024 (відтиск печатки на конверті, в якому надійшла позовна заява до суду), тобто поза межами строку в один місяць від дати звільнення.

Так, приймаючи ухвалу про відкриття провадження у справі, судом було враховано обґрунтування позивача щодо строку звернення до суду, а саме: позивачем було вказано, що лише 06.12.2023 її було повідомлено про скасування раніше встановленої надбавки, доплати та преміювання на підставі наказу директора Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України від 16.01.2023 №9-ОС/дск, який є предметом оскарження.

За посиланням позивача, дізнатись про порушення відповідачем її прав не вбачалось за можливе з огляду на те, що відповідачем не було ознайомлено ОСОБА_1 з наказом від 16.01.2023 №9-ОС/дск.

Проте, з наданих до суду відповідачем матеріалів, судом встановлено, що зі змістом оскаржуваного наказу ОСОБА_1 була ознайомлена 19.01.2023, що про що свідчить відмітка про ознайомлення, проставлена на зворотній стороні оскаржуваного наказу.

З позовом до суду позивач звернулась 03.01.2024, тобто позивачем пропущений місячний строк на звернення до суду.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем пропущений строк звернення до суду, тому наявні підстави для повернення позовної заяви на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень пункту 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частини четвертої статті 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.13 ст.171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

При цьому, відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд першої інстанції виходив з того, що після відкриття провадження у справі суд виявив, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними та скасування окремих пунктів наказу від 16.01.2023 №9-ОС/дск, визнання протиправними дій, стягнення недоплачених сум грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії, поданий після закінчення строків, установлених законом.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшовши висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду після відкриття провадження у справі, на основі доводів відповідача, викладених у клопотанні про застосування строків позовної давності, згідно приписів ч.13 ст.171 КАС України мав залишити позовну заяву без руху, тим самим надавши позивачу можливість навести свої доводи на спростування викладених у такому клопотанні обставин.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ч.2 ст. КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Право на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Колегія суддів зазначає, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме ненадання позивачу можливості навести свої доводи щодо клопотання відповідача про пропущення процесуальних строків, через не постановлення ухвали про залишення позову без руху, як це передбачено ч.13 ст.171 КАС України, що мало наслідком залишення позовної заяви без розгляду п.8 ч.1 ст.240 КАС України та прийняття оскаржуваного рішення, фактично перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду постановлена передчасно, тому наявні підстави для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Разом із тим, колегія суддів наголошує, що скасовуючи ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року та направляючи справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, дана справа повертається на стадію залишення позовної заяви без руху, оскільки судом апеляційної інстанції не було надано оцінки факту пропущення чи дотримання позивачем строку звернення до суду, а лише досліджувалось питання дотримання судом першої інстанції норм процесуального права. Тобто суд першої інстанції буде вирішувати питання щодо залишення позовної заяви без руху з підстав пропущення позивачем строку звернення до суду та в подальшому надавати оцінку доводам позивача щодо даного питання.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2024 року - скасувати, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служба безпеки України про визнання протиправними та скасування окремих пунктів наказу від 16.01.2023 №9-ОС/дск, визнання протиправними дій, стягнення недоплачених сум грошового забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії залишення позовної заяви без руху.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 11.11.2024.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна