Справа № 120/11257/23
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 120/11257/23

адміністративне провадження № К/990/5155/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Губської О. А.,

суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року, прийняте у складі судді Дончика В.В., та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2024 року, ухвалену у складі колегії суддів: Капустинського М.М. (головуючий), Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В.,

І. Суть спору:

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що під час проходження служби у періоди з 07.04.2022 року по 10.04.2022 року, з 21.04.2022 року по 16.06.2022 року, з 23.06.2022 року по 25.06.2022 року позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на територіях Чернігівської та Сумської областей. На думку позивача, відповідачем допущено протиправну бездіяльність, оскільки останнім не зараховано вказані періоди до періодів безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що стало причиною неправомірної не виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн., право на яку передбачено пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

3. Відповідач позов не визнав та проси в відмовити в його задоволенні.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

4. ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

5. На підставі бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України №56-Т від 02.04.2022 року, наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) №5-вв від 07.04.2022 року ОСОБА_1 відряджено до оперативного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з метою прийняття участі у заходах, з 07.04.2022 року.

6. На підставі бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України №99/гриф від 20.06.2022 року, наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) №37-вв від 27.06.2022 року ОСОБА_1 відряджено до НОМЕР_4 прикордонного загону, який перебуває в оперативному угрупуванні військ " ІНФОРМАЦІЯ_4 " з метою прийняття участі у заходах, з 27.06.2022 року.

7. Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 №1786 від 05.08.2022 року молодший сержант ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської і Сумської областей із 07.04.2022 року по 10.04.2022 року, з 21.04.2022 року по 16.06.2022 року, з 23.06.2022 року по 25.06.2022 року. Підстава: бойове розпорядження адміністрації державної прикордонної служби України від 02.04.2022 року №56 гриф.

8. В подальшому, командування Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України за травень 2022 року здійснило виплату позивачу додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн.

9. Позивач із розміром виплаченого йому грошового забезпечення не погоджується, вважаючи, що безпосередня участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської і Сумської областей за період із 07.04.2022 року по 10.04.2022 року, з 21.04.2022 року по 16.06.2022 року, з 23.06.2022 року по 25.06.2022 року дає йому право на виплату додаткової винагороди у загальному розмірі 100 000 грн, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

10. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2024 року, позов задоволено.

10.1. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на територіях Чернігівської та Сумської областей за період із 07.04.2022 року по 10.04.2022 року, з 21.04.2022 року по 16.06.2022 року, з 23.06.2022 року по 25.06.2022 року в розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

10.2. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на територіях Чернігівської та Сумської областей за період із 07.04.2022 року по 10.04.2022 року, з 21.04.2022 року по 16.06.2022 року, з 23.06.2022 року по 25.06.2022 року в розрахунку до 100000,00 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням проведених виплат за цей період.

11. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, керуючись положеннями наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі - наказ №164-АГ), виходив з того, що оформлена відносно позивача довідка від 05 серпня 2022 року №1786 (видана на підставі бойового розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02 квітня 2022 року № 56 гриф) є допустимим, належним, достовірним та достатнім доказом безпосередньої участі позивача (відрядженого військовослужбовця) у бойових діях або заходах, а відтак і підтверджує його право на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за періоди, вказані у відповідній довідці.

11.1. Жоден суб`єкт спірних правовідносин не ставить під сумнів безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах, а відтак, його право на виплату спірної додаткової винагороди в межах періодів, які визначені у вказаній довідці. Фактично єдиною підставою для невиплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі є не надіслання інформації за встановленою формою та у передбачені строки, як цього вимагає пункт 4 наказу № 164-АГ, що спричинило порушення прав позивача на отримання у повному обсязі належних йому сум грошового забезпечення.

11.2. При цьому суд першої інстанції не погодився із аргументами відповідача в частині того, що підставою для нарахування додаткової винагороди є виключно списки за формою згідно додатку 2 до Наказу № 164-АГ, які мали направлятись військовою частиною, у відрядженні якої перебував позивач. Суд зауважив, що надіслання цих списків є елементом процедури виплати додаткової винагороди, тоді як право позивача на отримання спірних сум підтверджується довідкою від 05 серпня 2022 року № 1786, яка видана на підставі бойового розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02 квітня 2022 року № 56 гриф.

11.3. Тому, враховуючи те, що позивач зі свого боку набув право та дотримався усіх умов для виплати йому додаткової винагороди, однак реалізація цього права обмежена власними діями відповідача та Військової частини НОМЕР_2 в частині дотримання ними формальних процедур для прийняття остаточного рішення про виплату, суд дійшов висновку, що у цьому випадку на позивача не може бути покладено тягар негативних наслідків за недотримання однією із військових частин встановленого ДПС України порядку, позаяк цим порушуватиметься суть гарантованого законом права позивача на отримання належного йому грошового забезпечення у повному обсязі.

12. Суд апеляційної інстанції наголосив на тому, що оскільки безпосередня участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської і Сумської областей із 07 квітня 2022 по 10 квітня 2022 року, з 21 квітня 2022 року по 16 червня 2022 року, з 23 червня 2022 по 25 червня 2022 року є встановленою та підтвердженою довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 05 серпня 2022 року №1786 (виданою на підставі бойового розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02 квітня 2022 року № 56 гриф), а в межах визначеного в цій довідці періоду відповідач не здійснив нарахування та виплату позивачу збільшеної додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 Постанови № 168, тому суд першої інстанції правильно зазначив, що в даному випадку має місце протиправна бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати такої винагороди за вказані у довідці періоди участі позивача у бойових діях.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

13. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

14. Нормативними підставами для касаційного оскарження судових рішень в цій справі вказує пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права, а саме:

1) пункту 2-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

2) Наказу Адміністрації державної прикордонної служби України від 31.03.2022 №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168»: саме в контексті правовідносин, які виникають між військовослужбовцями ДПСУ та командуванням військових частин в частині виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168 в розмірі до 100 0000 гривень, у випадках: ненадходження з військових частин, у відрядженні яких перебувають військовослужбовці Списків підтверджень участі у бойових діях або заходах, передбачених п. 4 Наказу №164-АГ у формі визначеній Додатком 2 до наказу;

наявності підстав для виплати вказаної додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 гривень відрядженим військовослужбовцям на підставі довідки про участь у бойових діях та заходах, яка фактично не містить необхідних даних такої участі, передбачених п. 3 Наказу №164-АГ;

щодо необхідної та достатньої сукупності інформації та джерел в якій вона міститься, яка надає право військовослужбовця на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 гривень, з урахуванням вимог п. 2 Наказу №164-АГ, який визначає види службової діяльності, які відносяться до безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях.

3) п. 9 Наказу АДПСУ №164-АГ від 31.03.2022, саме в контексті правовідносин, які виникають між військовослужбовцями ДПСУ та командуванням військових частин, у зв`язку з позбавленням таких військовослужбовців права на виплату їм додаткової винагороди, передбаченої п. 1 Постановою КМУ від 28.02.2022 р. № 168, внаслідок як власне факту виявлення військовослужбовця в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння та складання протоколів про адміністративне правопорушення та/чи притягнення їх до адміністративної відповідальності.

15. Відповідача вказує на те, що за період перебування позивача у службовому відрядженні у Військовій частині НОМЕР_2 , а саме спірний період, остання мала б щомісячно до 5 числа повідомляти Військову частину НОМЕР_1 про його безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць виключно у формі, передбаченій додатком 2 до Наказу № 164-АГ. Проте жодних листів, до яких додатком був би список із підтвердженням безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах за квітень-червень 2022 року у складі Військової частини НОМЕР_2 у формі, визначеній додатком 2 до Наказу № 164-АГ на адресу Військової частини НОМЕР_1 не надходило.

15.1. Таким чином, враховуючи викладене, участь позивача у бойових діях або заходах в повній мірі не підтверджена у порядку, визначеному наказом № 164-АГ, що підтверджує відсутність у Військової частини НОМЕР_1 правових підстав для здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі за період спірних правовідносин.

16. При цьому, скаржник наголошує, що саме списки військовослужбовців у формі, передбаченій додатком 2 до наказу № 164-АГ, є належним підтвердженням, яке надається прикордонним загоном, у складі якого відряджені військовослужбовці беруть (брали) участь у бойових діях або заходах, прикордонному загону, в якому такі військовослужбовці перебувають на фінансовому забезпеченні, та є безпосередньою підставою для виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі, передбаченому Постановою № 168.

16.1. За таких обставин, саме бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка виражається у нездійсненні підтвердження участі позивача у бойових діях або заходах у формі та в порядку, передбаченому Наказом № 164-АГ, перешкоджала Військовій частині НОМЕР_1 належним чином встановити стосовно позивача в повному обсязі факт прийняття ним участі в бойових діях або заходах, терміни прийняття такої участі, що в подальшому перешкоджає здійсненню нарахування та виплати останньому додаткової винагороди у збільшеному розмірі з дотриманням вимог вказаних нормативно-правових актів.

17. Щодо довідки Військової частини НОМЕР_2 від 05 серпня 2022 року №1786, то скаржник зазначає, що така є лише персональним підтвердженням для окремого військовослужбовця його участі у бойових діях, оскільки видається виключно на руки військовослужбовцю і не дублюється для прикордонного загону, в якому такий військовослужбовець проходить військову службу. При цьому період, зазначений у вказаній довідці, не свідчить про фактичну участь у відповідних заходах протягом всього часу, оскільки довідка не містить конкретних дат, місць та видів залучення до безпосередньої участі у бойових діях та заходах, що передбачені пунктом 1 Постанови № 168, а лише підтверджує період часу, під час якого військовослужбовець перебував у відрядженні, що не відповідає встановленому Постановою №168 пропорційному підходу до визначення розміру спірної додаткової винагороди. Отже, вказана довідка сама по собі не може слугувати належним доказом на підтвердження факту безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в районах ведення воєнних (бойових) дій. Тим більше, відповідна довідка не відповідає формі, встановленій Додатком № 1 до наказу № 164-АГ.

18. Крім того скаржник звертає увагу, що судом першої інстанції не взято до уваги, що під час підготовки наказу про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям НОМЕР_3 прикордонного загону за період з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року, установлено, що 15.05.2022 відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №236438 від 15.05.2022 року (долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 743/210/22, яка перебуває у Ріпкинському районному суді Чернігівської області) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, яке виразилося в тому, що 14.05.2022 на території базового табору військової частини був виявлений військовослужбовець призваний на мобілізацію, солдат ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. За результатами розгляду вказаного протоколу разом з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, винесено постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 27.05.2022 по справі №743/210/22, згідно якої суд дійшов висновку про доведеність вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. У зв`язку із допущеним порушенням позивачем, на підставі пункту 9 Наказу № 164-АГ, наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 08.06.2022 року № 297-ОС (додаток №5) вирішено не виплачувати додаткову винагороду вказаному військовослужбовцю за період з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року, тобто за місяць в якому допущено порушення та складено відповідні документи адміністративного правопорушення.

18.1. Таким чином, відповідач заувжив, що після встановлення факту перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби, за результатами чого відносно нього складено документи адміністративного правопорушення - протокол про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №236438 від 15.05.2022, начальником НОМЕР_3 прикордонного загону, керуючись вимогами пункту 9 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164- АГ, прийнято цілком законне та обґрунтоване рішення про не включення позивача до наказу про виплату додаткової винагороди в повному обсязі за місяць вчинення такого порушення, тобто за травень 2022 року. Тобто, у будь-якому разі позивач не має права на отримання додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168 за травень 2022 року. Проте вказані обставини судом першої інстанції не взято до уваги, що призвело до того, що суд прийшов до невірного висновку, згідно якого зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду, передбачену ПКМУ №168 за період травня 2022 року. Крім того, вищевказаний недолік не усунуто судом апеляційної інстанції у ході перегляду справм за апеляційною скаргою відповідача.

19. Позивач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

20. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. За змістом частини першої статті 6, частини першої статті 14 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

22. Згідно зі статтею 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

23. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», дія якого в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

24. У частині другій статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

25. Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

26. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

27. На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

28. У пункті 1 цієї постанови Уряд установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

29. Аналіз цих норм законодавства дає підстави для висновку про те, що встановлена Постановою № 168 додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень на місяць є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

30. Водночас реалізація зазначених приписів Постанови №168 вимагала визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 цієї постанови, а також визначення документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у таких діях і заходах, враховуючи, що Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, не врегульовувала цих питань.

31. 31 березня 2022 року Адміністрація Держприкордонслужби видала наказ № 164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168».

32. У пункті 3 наказу №164-АГ встановлено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходів, здійснювати на підставі одного з таких документів:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

33. Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (додаток 1).

34. Пункт 4 наказу №164-АГ передбачав, що начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці з інших органів та підрозділів щомісячно до 5 числа поточного місяця повідомляти органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць (додаток 2).

35. Відповідно до пункту 5 наказу № 164-АГ виплату військовослужбовцям зазначеної у пункті 1 винагороди здійснювати на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).

В наказі про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень на місяць, обов`язково зазначати підстави для його видання.

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

36. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

37. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

38. Надаючи оцінку оскаржуваному судовому рішенню у межах доводів касаційної інстанції за правилами статті 341 КАС України, Верховний Суд виходить із такого.

39. Спір у цій справі виник у зв`язку з невиплатою позивачу збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, в розрахунку на місяць пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 07 квітня 2022 по 10 квітня 2022 року, з 21 квітня 2022 року по 16 червня 2022 року, з 23 червня 2022 року по 25 червня 2022 року.

40. Згідно з обставинами цієї справи позивач є військовослужбовцем Держприкордонслужби, проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 та у відрядженні перебував у НОМЕР_5 прикордонному загоні (Військовій частині НОМЕР_2 ).

41. Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 05 серпня 2022 року №1786 ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні захисту національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей з 07 квітня 2022 по 10 квітня 2022 року, з 21 квітня 2022 року по 16 червня 2022 року, з 23 червня 2022 року по 25 червня 2022 року.

42. Підставою для видачі такої довідки слугувало бойове розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02 квітня 2022 року № 56 гриф.

43. Суди першої й апеляційної інстанцій надали належну оцінку тим обставинам, що указана довідка видана на підставі одного із підтверджуючих документів, передбачених пунктом 3 Наказу № 164-АГ.

44. За таких обставин і правового регулювання суди попередніх інстанцій мотивовано виходили з того, що оформлена стосовно позивача довідка Військової частини НОМЕР_2 від 05 серпня 2022 року № 1786 підтверджує його право на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі.

45. Невідповідність довідки від 05 серпня 2022 року № 1786 критеріям належності, достовірності та допустимості, визначених статтями 73-75 КАС України, суди попередніх інстанцій не встановили.

46. За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2024 року у справі № 560/12539/22, від 28 травня 2024 року у справі № 560/1200/23, від 06 червня 2024 року у справі № 200/706/23 підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах може бути довідка командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець. За зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який її видав.

47. У вимірі спірних правовідносин суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхилили доводи відповідача про те, що підставою для нарахування додаткової винагороди є виключно списки за формою згідно додатку 2 до Наказу № 164-АГ, які мали направлятись військовою частиною, у відрядженні якої перебував позивач.

48. Суд першої й апеляційної інстанцій мотивовано зазначили про те, що надіслання цих списків є елементом процедури виплати додаткової винагороди, тоді як право позивача на отримання спірних сум підтверджується довідкою від 05 серпня 2022 року №1786, яка видана на підставі бойового розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України від 02 квітня 2022 року №56 гриф.

49. Зрештою порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду.

50. Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 23 травня 2024 року у справі № 120/4387/23, від 24 травня 2024 року у справі № 120/4967/23, від 28 травня 2024 року у справі № 120/5170/23, від 08 серпня 2024 року у справі № 280/2754/23, від 19 вересня 2024 року у справах №№120/5151/23, 120/7509/23, 120/4953/23, від 10 жовтня 2024 року у справах №№120/7502/23, 120/14606/23, 120/5154/23, 120/14641/23.

51. З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про доведеність обставин безпосередньої участі позивача у періоди з 07 квітня 2022 по 30 квітня 2022 року, з 01 травня 2022 року по 31 травня 2022 року, з 01 червня 2022 року по 25 червня 2022 року у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської і Сумської областей, що дає підстави для виплати йому за цей період додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн розмірі.

52. Обставини відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України не знайшли своє підтвердження під час перегляду оскаржуваних судових рішень з огляду на сформовану Верховним Судом практику на час розгляду касаційної скарги.

53. Разом з тим, ні суд першої, ні суд апеляційної інстанції не надали оцінки доводам відповідача про те, що під час підготовки наказу про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям НОМЕР_3 прикордонного загону за період з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року, установлено, що 15.05.2022 відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЧЦП №236438 від 15.05.2022 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, яке виразилося в тому, що 14.05.2022 на території базового табору військової частини був виявлений військовослужбовець призваний на мобілізацію, солдат ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. За результатами розгляду вказаного протоколу разом з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, винесено постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 27.05.2022 по справі №743/210/22, згідно якої суд дійшов висновку про доведеність вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. У зв`язку із допущеним порушенням позивачем, на підставі пункту 9 Наказу № 164-АГ, наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 08.06.2022 року № 297-ОС (додаток №5) вирішено не виплачувати додаткову винагороду вказаному військовослужбовцю за період з 01.05.2022 року по 31.05.2022 року, тобто за місяць в якому допущено порушення та складено відповідні документи адміністративного правопорушення.

54. Згідно пункту 9 Наказу № 164-АГ до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень визначено не включати військовослужбовців, які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння (за фактом якого складено відповідні документи адміністративного правопорушення) за місяць, у якому здійснено таке порушення.

55. У постанові від 16 березня 2023 року у справі № 600/747/22-а Верховний Суд наголошував, що обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

56. Оскільки суди попередніх інстанцій не вжили усіх, визначених законом, заходів та не встановили усі фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи в частині заявлених позовних вимог про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, за травень 2022 року, Суд уважає передчасними їхні висновки щодо наявності підстав для задоволення позову в цій частині.

57. За правилами пунктів 1, 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення; скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

58. За частиною другою статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

59. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 353 КАС України).

60. Отже, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та враховуючи зазначене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог, які стосуються нарахування та виплати передбаченої Постановою №168 додаткової винагороди за травень 2022 року, - скасуванню із направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині судові рішення судів попередніх інстанцій підлягають залишенню без змін.

VIІ. Судові витрати

61. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

2. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2024 року в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на територіях Чернігівської та Сумської областей за травень 2022 року в розрахунку до 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах скасувати, а справу в цій частині направити на новий судовий розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.

3. В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. А. Губська

Судді М. В. Білак

В. Е. Мацедонська