Справа № 520/3395/24
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року справа №520/3395/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Краматорський р-н, Донецька обл., 84122, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, буд. 158Б, м. Запоріжжя, Запорізька обл., Запорізький р-н, 69005, ), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області щодо не зарахування ОСОБА_1 до трудового стажу в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 02.11.2004 року по 28.02.2022 року та з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року у інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я при призначенні пенсії;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у виплаті грошової допомоги 15.01.2024 року № 67;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії 16.01.2024 року № 67;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 02.11.2004 року по 28.02.2022 року та з 01.12.2022 року по 31.12.2022 року у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити грошову допомогу, згідно з п. 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 10.01.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами виплати грошової допомоги за вислугу років, згідно з п. 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням ГУ ПФУ в Запоріжській області від 15.01.2024 № 67 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю необхідної інформації. Також 10.01.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про зарахування до стажу роботи у подвійному розмірі періоду роботи у інфекційному закладі. Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 16.01.2024 року № 67 відмовлено відповідно до ст. 60 Закону № 1788. Позивач вважає рішення відповідачів протиправним та таким, що порушує її гарантоване Конституцією та Законами України право на отримання пенсії. Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у поданому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтуваннях заперечень посилається на те, що позивач, 10.01.2024 року звернулася до органів Пенсійного фонду України про зарахування до стажу роботи у подвійному розмірі періоди роботи в інфекційному закладі та з заявою про виплату грошової допомоги згідно пункту 7.1 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Посилається, що пунктом 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Запоріжській області № 67 від 15.01.2024 року позивачці відмовлено у виплаті грошової допомоги згідно пункту 7.1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 16.01.2024 № 67 позивачці відмовлено в зарахуванні до стажу роботи у подвійному розміру періоду роботи в інфекційному закладі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що 10.01.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсіи?ного фонду України в Харківській області з заявою № 275 від 10.01.2024 про допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами щодо виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058. Також зазначає, що відповідно до рішення від 15.01.2024 № 67 позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії через відсутність необхідної інформації. Заява позивача була опрацьована за принципом екстериторіальності. На момент досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 працювала на посаді, що дає право на пенсію за вислугу років, однак відсутній запис про її звільнення, а в наданих документах є суперечності, що ускладнює підтвердження факту її роботи на такій посаді. Також зазначено, що позивач не має права на виплату грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, оскільки не працювала на відповідних посадах в установах державної чи комунальної форм власності. Поновлення розгляду можливе після надходження підтвердження про сплату страхових внесків до реєстру на момент досягнення пенсійного віку заявницею. Також зазначено, що у випадку задоволення позовних вимог про призначення пенсії суд фактично втрутиться у дискреційні повноваження відповідача. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у поданому до суду письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що за результатом розгляду наданих позивачем документів встановлено, що згідно даних трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 та довідок № 753 та № 756 від 05.09.2023 року позивачка працювала та працює по теперішній час в комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня на посаді лікаря інфекціоніста, медсестри загального закладу з 03.10.1985 по 30.06.1986, з 01.07.1986 по 31.08.1991, з 20.09.1993 по 13.01.2002. Ці періоди роботи зараховані в подвійному розмірі. Підстави для зміни обчислення пенсії позивача відсутні, оскільки її стаж до 2004 року вже був зарахований у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". З 01.01.2004 стаж обчислюється лише в одинарному розмірі, що відповідає вимогам системи персоніфікованого обліку. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя у період з 16.10.2023 по 20.10.2023 перебував на навчанні та з 23.10.2023 по 26.10.2023 перебував на лікарняному. У період з 01.07.2024 по 29.07.2024 перебував у відпустці, з 07.10.2024 по 11.10.2024 перебував на навчанні, з 28.10.2024 по 05.11.2024 перебував у відпустці.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З матеріалів адміністративної справи судом установлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.07.2023.

10.01.2024 позивач звернулася із заявою про допризначення пенсії у зв`язку з наданими додатковими документами: стосовно виплати грошової допомоги згідно пункту 7.1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

До заяви позивач надала довідки № 753, № 756 від 05.09.2023 про періоди роботи в комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня».

Відповідно до пункту 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мін`юсті України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок), заяви, які подаються особами, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію, за місцем проживання.

Пунктом 4.2 вказаного Порядку визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням зазначеного Порядку заява про призначення пенсії з доданими документами була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запоріжській та Донецькій областях.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запоріжській області від 15.01.2024 № 67 позивачу відмовлено в виплаті грошової допомоги у зв`язку з відсутністю необхідної інформації.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.01.2024 № 67 для перерахунку позивач надала довідки № 753 від 05.09.2023 та № 756 від 05.09.2023 р. про роботу в КНП Харківської обласної ради «Обласній дитячій інфекційній клінічній лікарні ». Згідно зазначених довідок, заявниця працювала на посаді лікаря-інфекціоніста, медсестри згаданого закладу і період з 03.10.1985-30.06.1986, 01.07.1986-31.08.1991, 20.09.1993-13.01.2002. Зазначені періоди вже внесені до стажу в подвійному розмірі. З 01.01.2004 стаж обчислюється в одинарному розмірі за даними персоніфікованого обліку.

Також представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із запитом від 22.01.2024 про перерахунок стажу роботи у подвійному розмірі, перерахунок та виплату призначеної пенсії із врахуванням у подвійному розмірі стажу роботи, призначення та виплату грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 30.01.2024 ГУ ПФУ в Харківській області повідомило позивача, що повернутися до питання призначення грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV Закону України "Про загальнообов`зкове державне пенсійне страхування" можливо після надходження даних до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загльнообов`язкового державного соціального страхування станом на дату досягнення заявницею пенсійного віку.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії за вислугу років, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Відповідно до статті 24 Закон №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовано Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).

Так, відповідно до статті 60 Закону №1788-XII, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня , в якій працювала ОСОБА_1 відноситься до закладів, робота в яких зараховується у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ.

З матеріалів справи вбачається, що на день звернення позивача із заявою про призначення пенсії за вислугу років, її страховий стаж становить 55 років 09 місяців 4 дні, до 01.01.2004 37 років, 6 місяців, 4 дні , після 01.01.2004- 18 років, 3 місяці.

Відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.12.2023 № 36050-40153/c-03/8-2000/23 про розгляд звернень від 29.11.2023 № 40153/c-2000-23; від 01.12.2023 № 40403/c-2000-23; від 11.12.2023 № 41573/c-2000-23 та № 41577/c-2000-23 ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком згідно з Законом України № 1058-IV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 24.07.2023, за матеріалами справи значиться як працюючий пенсіонер.

За результатами розгляду документів, періоди роботи з 02.11.2004 по 28.02.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі відповідно до статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проаналізувавши матеріали електронної справи Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області встановили, що відповідно до долученої трудової книжки на день досягнення пенсійного віку позивач працює на посаді, яка дає право на пенсію за вислугу років. В реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування містяться відомості по 28.02.2022 та грудень 2022р., а тому повернутися до розгляду питання грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх 10 місячних пенсій на дату досягнення пенсійного віку працювали на посадах, робот а на яких дає право на пенсію за вислугу років, можливо після надходження даних до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування».

За змістом п. 2 розділу XV прикінцевих положень Закону України № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України №1788-XII.

Згідно з п.3 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Прикінцевими положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Вимогами ч.4 ст. 24 Закону України №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Крім того, редакція статті 60 Закону України №1788-XII є чинною. Стаття 24 Закону України №1058-IV не скасовує ст. 60 Закону України №1788-XII та не зупиняє її дію.

Водночас, нормами ст.16 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV передбачено, що положення Закону України №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугою років.

Відповідно до ст.22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд зазначає, що згідно статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розділом ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначено перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судом досліджено трудову книжку позивача (від 10.10.1985 серії НОМЕР_2 ) та установлено, що у ній, серед іншого, містяться такі записи:

- 03.10.1985 зарахована на посаду медсестри 7 відділення Дитячої інфекційної лікарні № (наказ №227 від 03.10.1985);

- 01.08.1986 переведена на посаду лікаря-інтерна в зв`язку з закінченням медичного інституту (наказ № 173-к від 01.08.1986);

- 01.08.1987 в зв`язку з закінченням інтернатури переведена на посаду лікаря-інфекціоніста 3 відділення (наказ № 179-к від 01.08.1987);

- 31.08.1991 звільнена з дитячої інфекційної лікарні в зв`язку з вступом в клінічну ординатуру за власним бажанням (наказ 200 від 29.08.1991р.);

- 02.09.1991 зарахована на навчання в клінічну ординатуру на кафедру дитячих інфекцій та в 31.08.1993 року відрахована в зв`язку з закінченням навчання;

- 20.09.1993 зарахована на посаду лікаря-інфекціоніста- педіатра в Обласну дитячу інфекційну клінічну лікарню (наказ № 214 к від 16.09.1993р.);

- 06.11.2006 переведена на посаду лікаря-інфекціоніста дитячого приймального відділення (наказ № 212к від 02.11.2006р.) цієї ж лікарні;

- 24.06.2010 призначена на посаду в.о. завідуючої приймального відділення (наказ №» 119-к від. 24.06.201р.) в Обласній дитячій інфекційній клінічній лікарні;

- 01.12.2010 р. призначена на посаду завідуючої приймального відділення (наказ № 235-к від 01.12.2010р.);

- 05.09.2018 року Комунальний заклад охорони здоров`я Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня перетворена в Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня»;

- 15.04.2023 року переведена на посаду лікаря-інфекціоніста дитячого приймального відділення та 12.12.2023 року звільнена за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію.

Відмовляючи у зарахуванні до спеціального стажу позивача періоду роботи з 01.01.2024 у подвійному розмірі та у виплаті грошової допомоги відповідачі посилаються на реєстр застрахованих осіб та відомості по 28.02.2022 та грудень 2022 року і розгляд питання призначеної допомоги можливе після надходження до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок та відрахування страхових внесків на адміністрацію підприємства, отже наявність виявлених відповідачем недоліків при заповненні трудової книжки позивача не може позбавити її права на належне пенсійне забезпечення.

Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача її конституційного права на соціальний захист.

Суд зазначає, що із наведених записів у трудовій книжці можливо встановити період, протягом якого позивач перебувала у трудових відносинах, місце роботи та посаду, підставу звільнення, документи (накази), на підставі яких здійснено записи у трудовій книжці.

Із матеріалів справи, зокрема, копії трудової книжки позивача, встановлено, що записи у трудовій книжці позивача виконані чітко, зрозуміло, та в повному обсязі містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені.

Відповідно до довідки від 16.01.2024 № 63, виданої КНП ХОР «Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня» , позивач дійсно працювала на посаді медсестри, завідуючої приймальним відділенням та лікарем інфекціоністом дитячим вищої категорії з 03.10.1985 наказ « 227 від 03.10.1985 по 31.08.1991 наказ № 200 від 29.08.1991, з 20.09.1993 наказ № 214к від 16.09.1993 по 12.12.2023 наказ № 274 к/тр від 12.12.2023. Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в інфекційних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, тому позивач має право на цю пільгу.

Ураховуючи викладене, суд зазначає про наявність правових підстав для зарахування позивачу періодів роботи, а саме з 01.01.2004 по 12.12.2023 до страхового стажу в подвійному розмірі.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 27.02.2020 по справі №462/1713/17, від 04.12.2019 по справі №689/872/17 та від 11.12.2018 по справі №310/385/17, яка в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявну протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області щодо не зарахування ОСОБА_1 до трудового стажу в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 02.11.2004 року по 28.02.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 у інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я при призначенні пенсії та відповідно визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у виплаті грошової допомоги 15.01.2024 року № 67 та визнання протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії 16.01.2024 року № 67.

Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Також, як наголошується ЄСПЛ у рішенні по справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Так, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи у інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 02.11.2004 по 28.02.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити грошову допомогу, згідно з п. 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд зазначає, що відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.

Зобов`язавши відповідача врахувати періоди роботи позивача до пільгового стажу, суд не може зобов`язати призначити пенсію, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок обрахування стажу роботи особи та встановлення всіх необхідних умов для призначення пенсії.

Крім того, поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Виходячи з принципу «належного врядування», суб`єкт владних повноважень повинен сам виправляти свої помилки і відновлювати права осіб, що звернулися до нього, і щодо яких мали місце порушення. Тим більше після того, як неправомірність рішення (дії, бездіяльності) встановлено судом.

З урахуванням викладеного суд вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача в даному спорі, є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Краматорський р-н, Донецька обл., 84122, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, буд. 158Б, м. Запоріжжя, Запорізька обл., Запорізький р-н, 69005, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області щодо не зарахування ОСОБА_1 до трудового стажу в подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 02.11.2004 по 28.02.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022 у інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я при призначенні пенсії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у виплаті грошової допомоги 15.01.2024 року № 67.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії 16.01.2024 року № 67.

Зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 645 (шістсот сорок п`ять) грн 97 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 645 (шістсот сорок п`ять) грн 97 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 645 (шістсот сорок п`ять) грн 97 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов