Справа № 600/6678/23-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/6678/23-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич Ігор Володимирович

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

12 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Віктор-Ком Імпекс" до Чернівецької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів: № UА408000/2023/000279/2 від 30.06.2023; № UА408000/2023/000290/2 від 04.07.2023; № UА408000/2023/000292/2 від 05.07.2023; № UА408000/2023/000293/2 від 05.07.2023; № UА408000/2023/000297/2 від 06.07.2023; № UА408000/2023/000289/2 від 10.07.2023;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: №408020/2023/000959 від 30.06.2023; №408020/2023/000988 від 04.07.2023; №408020/2023/001000 від 05.07.2023; №408020/2023/000999 від 05.07.2023; №408020/2023/001010 від 06.07.2023; №408020/2023/001034 від 10.07.2023.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.04.2024 позов задоволено повністю.

Стягнуто на користь Приватного підприємства "Віктор-Ком Імпекс" за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької митниці Державної митної служби України судовий збір в сумі 32208,00 грн та витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги в сумі 5000,00 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що працівники митного органу протиправно не застосували перший метод визначення митної вартості товару за ціною угоди та визначили митну вартість товарів за резервним методом.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що при митному оформленні за МД1, МД2, МД3, МД4, МД5, МД6 неналежно підтверджено числові значення витрат на пакування та маркування. Також при здійсненні митного оформлення за МД1, МД3, МД4, МД5, МД6 встановлено належне підтвердження транспортних та експедиційних витрат.

При цьому надані довідки, калькуляції не є належним документальним підтвердженням понесених витрат, а в наданих документах зазначені однакові відомості щодо розміру транспортних та транспортно-експедиційних витрат.

Крім того вказано, що суд першої інстанції невмотивовано дійшов висновку, що у митного органу не було правових підстав та обґрунтованих сумнівів для витребування додаткових документів на підставі ч. 3 ст. 53 МКУ.

Однак, оскільки вказані документи не спростовують вище зазначені розбіжності, у зв`язку з якими у митного органу виникли сумніви у правильності проведення декларантом розрахунку митної вартості, такі документи не взято до уваги.

Враховуючи вищевикладене, не вбачалося можливим визнати визначену декларантом митну вартість із застосуванням першого методу її визначення (за ціною договору).

Враховуючи вищевикладене, не вбачалося можливим визнати визначену декларантом митну вартість із застосуванням першого методу її визначення (за ціною договору).

Таким чином, митний орган мав правові підстави для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості на виконання вимог ст. 54 МКУ

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 22.05.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

15.03.2023 між SEREROM SRL та ПП "Віктор-Ком Імпекс" укладено договір купівлі-продажу №187 (реєстраційний номер №1694/15.03.2023). Предметом вказаного договору є купівля-продаж продуктів, включаючи сіль, в асортименті, кількості, стандартах якості, упаковці тощо, що поставляються на умовах FCA Campia Turzii, Румунія.

Згідно п.8.4 Договору документи, що додаються до доставки товару: рахунок-фактура, CRM, митна декларація, сертифікат якості, сертифікат походження.

Відповідно до Додатків №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 та №8 до Договору купівлі-продажу №187/15.03.2023 сторони домовились про купівлю-продаж солі в асортименті та по ціні в євро, зазначених в додатках. Так, зокрема, сіль кам`яна, рекристалізована, екстра, не йодована, розфасована в біг-беги, на момент відправки вантажу становить 140 євро за тонну (відповідно до договору), сіль придатна для споживання людьми кам`яна, рекристалізована, екстра, не йодована, розфасована в мішки 25 кг., на момент відправки вантажу становить 170 євро за тонну (відповідно до додатку №6), сіль придатна для споживання людьми кам`яна, рекристалізована, екстра, не йодована, розфасована в мішки 25 кг., на момент відправки вантажу становить 155 євро за тонну (відповідно до додатку №7), сіль придатна для споживання людьми кам`яна, крупного помолу, не йодована, розфасована в мішки 25 кг., на момент відправки вантажу становить 130 євро за тонну (відповідно до додатку №8).

Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін судом встановлено, що позивачем подано до відповідача митні декларації від 29.06.2023 №23UA47U0, від 03.07.2023 №23UA10U7, від 04.07.2023 №23UA62U9, від 04.07.2023 №23UA22U7, від 06.07.2023 №23UA14U3, від 10.07.2023 №23UA18U3 згідно яких заявлена митна вартість товару була визначена за методом, який передбачений пп.1 ч.1 ст.57 МК України, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також надані підтверджуючі митну вартість документи.

За результатами розгляду митних декларацій відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UА408000/2023/000279/2 від 30.06.2023, № UА408000/2023/000290/2 від 04.07.2023, № UА408000/2023/000292/2 від 05.07.2023, № UА408000/2023/000293/2 від 05.07.2023, № UА408000/2023/000297/2 від 06.07.2023, № UА408000/2023/000289/2 від 10.07.2023.

Згідно рішень про коригування митної вартості товарів митним органом визначено митну вартість за резервним методом та зобов`язано декларанта подати нову митну декларацію за ціною товару, яка зазначена в Рішенні про коригування митної вартості. Підставою для коригування митної вартості товару в рішенні митний орган зазначає ч. 3 ст. 53 МК України, зокрема те, що документи, які підтверджують митну вартість документально не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності.

Так, згідно рішення про коригування митної вартості № UА408000/2023/000279/2 від 30.06.2023 щодо митної декларації від 29.06.2023 р. №23UA47U0 визначено такі розбіжності та неточності у поданих до митного оформлення документах:

- відповідно до п.6.1 контракту від 15.03.2023 №187 оплата здійснюється шляхом передоплати відповідно до рахунку-проформи. Рахунок-проформа №682 від 26.06.2023 виставлений на суму 16926,00 євро. Згідно платіжної інструкції №227JBKLN6 від 29.06.2023 оплата здійснена на суму 5000 євро. В графі «Призначення платежу» даної платіжної інструкції зазначено реквізити Рахунок-проформа №682. Так, не виконано умови п.6.1. контракту від 15.03.2023 №187;

- в р.VII договору купівлі-продажу від 15.03.2023 №187 йдеться про наявність пакування та маркування. Відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано;

- згідно інвойсу від 19.05.2023 № FESAR 1704 від 29.06.2023 зазначено суму у румунській валюті 15948,37 RON, а відповідно до копії митної декларації країни відправлення від 29.06.2023 №23ROCJ1800E0064091зазначено суму 15961,6 RON. Пояснень з даного приводу не надходило. Вказане могло мати вплив на рівень митної вартості товару;

- згідно відомостей у гр.16 CMR від 29.06.2023 №А 834318, перевізником товару є FOP YOVDII YURII. Для підтвердження вартості перевезення надані рахунок від 28.06.2023 №35 та довідка про транспортні витрати від 28.06.2023 №66 від ОСОБА_1 . Інших документів та роз`яснень з цього приводу не надано.

- рахунок від 28.06.2023 №35 виставлений ОСОБА_1 , містить відомості про вартість транспортних послуг. Довідка про транспортні витрати від 28.06.2023 №66, яка також виставлена ОСОБА_1 , містить відомості про вартість транспортно-експедиційних витрат. При цьому суми співпадають. Інших документів для підтвердження доданої вартості доставки вантажу та роз`яснень з цього приводу не надано. Виникає питання щодо умов перевезення оплати та документального підтвердження числового значення доданих до митної вартості транспортних витрат.

Згідно рішення про коригування митної вартості № UА408000/2023/000290/2 від 04.07.2023 щодо митної декларації від 03.07.2023 №23UA10U7 визначено такі розбіжності та неточності у поданих до митного оформлення документах:

- в р. VII договору купівлі-продажу від 15.03.2023 №187 йдеться про наявність пакування та маркування. Відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано;

- згідно інвойсу від 30/06.2023 № FESAR 1712 зазначено суму у румунській валюті 20254.75 RON, а відповідно до копії митної декларації країни відправлення від 30.06.2023 №23ROІS2700E0060315 зазначено суму 20246.6 RON. Пояснень з даного приводу не надходило. Вказане могло мати вплив на рівень митної вартості товару;

- відповідно до Графи 31 поданої до митного оформлення митної декларації зазначено "Сіль кам`яна, рекристалізована, екстра, не йодована, розфасована в біг-беги по 25 кг.", а відповідно до поданого до митного оформлення Інвойсу від 30.06.2023 №FESAR 1712 зазначено "сіль рекристалізована, екстра добра не йодована ВВ", роз`яснень з цього приводу не надано.

Згідно рішення про коригування митної вартості № UА408000/2023/000292/2 від 05.07.2023 року щодо митної декларації від 04.07.2023 №23UA62U5 визначено такі розбіжності та неточності у поданих до митного оформлення документах:

- в р. VII договору купівлі-продажу від 15.03.2023 №187 йдеться про наявність пакування та маркування. Відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано;

- відповідно до п.6.1 контракту від 15.03.2023 ціна буде сплачена покупцем продавцю шляхом платіжного доручення наперед відповідно до рахунку-проформи. У проформі відомостей щодо оплати відсутні. Платіжних доручень до оплати не надано;

- згідно інвойсу від 04.07.2023 № FESAR 1736 зазначено суму у румунській валюті 20202,94 RON, а відповідно до копії митної декларації країни відправлення від 04.07.2023 №23ROІS2700E0060952 зазначено суму 20247,8 RON. Пояснень з даного приводу не надходило. Вказане могло мати вплив на рівень митної вартості товару;

- відповідно до Графи 31 поданої до митного оформлення митної декларації зазначено "сіль кам`яна, рекристалізована, екстра, не йодована, розфасована в мішки по 25 кг.", а відповідно до поданого до митного оформлення Інвойсу від 04.07.2023 №FESAR 1736 зазначено "екстра добра перекристалізована нейодована сіль 25 кг.", роз`яснень з цього не надано;

- для підтвердження транспортних витрат надано калькуляцію від 04.07.2023 №1. Інших документів не надано. Виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення доданих до митної вартості транспортних витрат

Згідно рішення про коригування митної вартості № UА408000/2023/000293/2 від 05.07.2023 щодо митної декларації від 04.07.2023 №23UA22U7 визначено такі розбіжності та неточності у поданих до митного оформлення документах:

- в р. VII договору купівлі-продажу від 15.03.2023 №187 йдеться про наявність пакування та маркування. Відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано;

- відповідно до п.6.1 контракту від 15.03.2023 р. ціна буде сплачена покупцем продавцю шляхом платіжного доручення наперед відповідно до рахунку-проформи. У проформі відомостей щодо оплати відсутні. Платіжних доручень до оплати не надано.

- згідно інвойсу від 03.07.2023 № FESAR 1718 зазначено суму у румунській валюті 16034,26 RON, а відповідно до копії митної декларації країни відправлення від 04.07.2023 №23ROІS2700E0060829 зазначено суму 16032 RON. Пояснень з даного приводу не надходило. Вказане могло мати вплив на рівень митної вартості товару;

- відповідно до Графи 31 поданої до митного оформлення митної декларації зазначено "сіль кам`яна, рекристалізована, екстра, не йодована, розфасована в біг-беги", а відповідно до поданого до митного оформлення Інвойсу від 03.07.2023 № FESAR 1718 зазначено "сіль рекристалізована екстра добра не йодована ВВ", роз`яснень з цього приводу не надано;

- для підтвердження транспортних витрат надано довідка про транспортні витрати №30623 від 04.07.2023 та рахунок-фактура №30623 від 04.07.2023, де зазначено заявка-договір №30623, яка не подана до митного оформлення. Інших документів не надано. Виникає питання щодо документального підтвердження числового значення доданих до митної вартості транспортних витрат.

Згідно рішення про коригування митної вартості № UА408000/2023/000297/2 від 06.07.2023 щодо митної декларації від 06.07.2023 №23UA14U3 визначено такі розбіжності та неточності у поданих до митного оформлення документах:

- в р. VII договору купівлі-продажу від 15.03.2023 №187 йдеться про наявність пакування та маркування. Відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано;

- відповідно до п.6.1 контракту від 15.03.2023 №187 ціна буде сплачена покупцем продавцю шляхом платіжного доручення наперед відповідно до рахунку проформи. У проформі відомості щодо оплати відсутні. Платіжних доручень до оформлення не надано;

- згідно інвойсу від 04.07.2023 № FESAR 1745 зазначено суму у румунській валюті 17652,81 RON, а відповідно до копії митної декларації країни відправлення від 05.07.2023 №23ROІS2700E0061170 зазначено суму 17652,81 RON. Пояснень з даного приводу не надходило. Вказане могло мати вплив на рівень митної вартості товару;

- відповідно до Графи 31 поданої до митного оформлення митної декларації зазначено "сіль кам`яна, рекристалізована, екстра, не йодована, розфасована в мішки по 25 кг.", а відповідно до поданого до митного оформлення Інвойсу від 04.07.2023 № FESAR 1745 зазначено "екстра добра не йодована перекристалізована сіль 25 кг.", роз`яснень з цього приводу не надано;

- згідно відомостей у гр.16 CMR від 04.07.2023 №А 797709, перевізником товару є FRUNZA DRAGOSH. Для підтвердження вартості перевезення надані рахунок від 05/07.2023 №05 та довідка про транспортні витрати від 05/07.2023 №050723 також від ФОП ОСОБА_2 , але в рахунку зазначено відомості про транспортно-експедиційні витрати. При цьому суми співпадають з сумами в довідці. Також в рахунку зазначено реквізити заявки-договору №05 від 05.07.2023, яка не надана. Інших документів для підтвердження доданої вартості вантажу та роз`яснень з цього приводу не надано.

Згідно рішення про коригування митної вартості № UА408000/2023/000289/2 від 10.07.2023 щодо митної декларації від 10.07.2023 №23UA18U3 визначено такі розбіжності та неточності у поданих до митного оформлення документах:

- відповідно до п.6.1 контракту від 15.03.2023 №187 ціна буде сплачена покупцем продавцю шляхом платіжного доручення наперед відповідно до рахунку-проформи. Рахунок-проформа №657 від 16.06.2023 виставлена на суму 9730,40 євро. До оформлення надано платіжну інструкцію від 16.06.2023 №235JBKLN3 на суму 30067,68 євро, у графі "Призначення платежу" якої міститься посилання тільки на контракт від 15.03.2023 №187. Так, неможливо співставити вказаний платіж з оплатою за партію товару, не надано;

- в р. VII договору купівлі-продажу від 15.03.2023 №187 йдеться про наявність пакування та маркування. Відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано;

- відповідно до п.6.1 контракту від 15.03.2023 №187 ціна буде сплачена покупцем продавцю шляхом платіжного доручення наперед відповідно до рахунку проформи. У проформі відомості щодо оплати відсутні. Платіжних доручень до оформлення не надано;

- згідно інвойсу від 07.07.2023 № FESAR 1769 зазначено суму у румунській валюті 14307,53 RON, а відповідно до копії митної декларації країни відправлення від 05.07.2023 №23ROІS2700E0062033 зазначено суму 14342,2 RON. Пояснень з даного приводу не надходило. Вказане могло мати вплив на рівень митної вартості товару;

- відповідно до Графи 31 поданої до митного оформлення митної декларації зазначено "сіль кам`яна, рекристалізована, екстра, не йодована, розфасована в мішки по 25 кг.", а відповідно до поданого до митного оформлення Інвойсу від 07.07.2023 № FESAR 1769 зазначено "сіль рекристалізована екстра добра не йодована" роз`яснень з цього приводу не надано;

- для підтвердження транспортних витрат надано калькуляцію від 07.07.2023 №1. Інших документів не надано. Виникає питання щодо умов перевезення, оплати та документального підтвердження числового значення доданих до митної вартості транспортних витрат.

З огляду на вищевказане, митний орган у рішеннях про коригування митної вартості зазначив, що ч. 3 ст. 53 МК України та враховуючи положення пп.1 ч.5 ст. 54 МК України, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ, декларанту слід надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Також, відповідно до ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження митної вартості товару.

Декларантом додатково подано листи від 30.06.2023 №33, від 04.07.2023 №34, від 05.07.2023 №36, від 05.07.2023 №35, від 06.07.2023 №37, від 10.07.2023 №38 про те, що не має змоги надати інші додаткові документи у встановлений термін 10 діб, відповідно до ст. 53 МК України.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України заявлена митна вартість товарів не може бути визнана митним органом. Відбулась процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митої вартості товарів.

Згідно з положеннями п. 1 ст. 55 МК України митим органом буде здійснено коригування митної вартості товару. В митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому, відповідно до статей 59, 60 МК України неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62,63 МК України методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митного органу відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Було обрано метод визначення митної вартості - резервний.

У вказаних рішеннях про коригування митної вартості товарів, окрім наведених вище обставин, також зазначено про те, що за основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість товару:

- за МД від 29.06.2023 №23UA47U0, взято митну вартість товару згідно МД №UA305130/2023/17789 від 29.06.2023 "Сіль кухонна нейодована, придатна до споживання людьми - хлорид натрію у вигляді кристалічного порошку білого кольору без вмісту денатуруючих добавок в мішках по 25 кг -23000 кг, рівень митної вартості 0,251 дол.США/кг (0,2295 євро/кг).

- за МД від 03.07.2023 №23UA10U7, від 04.07.2023 №23UA62U5, від 06.07.2023 №23UA14U3, від 10.07.2023 №23UA18U3, взято митну вартість товару згідно МД №UA305110/2023/6186 від 17.05.2023 "Сіль харчова, придатна до споживання людьми (вміст NaСІ 99,6%), упакована в поліетиленові пакети по 25 кг - 22000 кг - 880 мішків на 22 дерев. піддонах. Виробник SAREROM SRL. Торгівельна марка SAREROM. Країна походження Румунія, рівень митної вартості 0,251 USD/кг.

- за МД від 04.07.2023 №23UA22U7 взято митну вартість товару згідно МД №UA408020/2023/39961 від 24.06.2023 "Сіль придатна для споживання людьми : сіль кам`яна харчова, нейодована вакуумована в біг-бегах по 1000 кг - 23000 кг. Торгівельна марка SAREROM. Виробник SAREROM SRL. Румунія. Країна виробництва Ro, рівень митної вартості 0,2366 євро/кг.

У зв`язку з прийнятими рішеннями про коригуванням митної вартості товару, Чернівецькою митницею було сформовано Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Не погоджуючись з даними рішеннями та картками відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 4 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 Митного кодексу України).

Згідно пункту 1 частини 4 статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини 5 цієї статті, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

У відповідності до частини 6 зазначеної статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 57 МК України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно частини 7 статті 54 МК України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч. 2 статті 53 МК України - документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару,

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки виграш на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно матеріалів справи декларантом до кожної митної декларації надано повний та достовірний пакет документів, необхідний для підтвердження митної вартості товару за основним методом, а саме:

- до митної декларації №23UA47U0 разом з товаро-супровідними документами надано: рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 1704 від 29.06.2023; рахунок-проформа (Proforma invoice) до Інвойсу 682 від 26.06.2023; пакувальний лист б/н від 29.06.2023; автотранспортна накладна від 30.06.2023 б/н; банківський платіжний документ; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 29.06.2023 №23ROCJ1800E0064091; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші;

- до митної декларації №23UA10U7 разом з товаро-супровідними документами надано: рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 1712 від 30.06.2023; рахунок-проформа (Proforma invoice) до Інвойсу 682 від 26.06.2023; пакувальний лист б/н; автотранспортна накладна від 30.06.2023 б/н; банківський платіжний документ; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 30.06.2023 №23ROІS2700E0060315; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші;

- до митної декларації №23UA62U5 разом з товаро-супровідними документами надано : рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 1736 від 04.07.2023; рахунок-проформа (Proforma invoice) до Інвойсу 682 від 26.06.2023; пакувальний лист б/н від 04.07.2023; автотранспортна накладна від 04.07.2023 б/н; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 04.07.2023 №23ROІS2700E0060952; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші;

- до митної декларації №23UA22U7 разом з товаро-супровідними документами, надано: рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 1718 від 03.07.2023; пакувальний лист б/н від 03.07.2023; автотранспортна накладна від 03.07.2023 б/н; банківський платіжний документ, що стосується товару; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 04.07.2023 №№23ROІS2700E0060829; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші;

- до митної декларації №23UA14U3 разом з товаро-супровідними документами, надано : рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 1745 від 04.07.2023; пакувальний лист б/н від 04.07.2023; автотранспортна накладна від 05.07.2023 б/н; банківський платіжний документ, що стосується товару; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 05.07.2023 №23ROІS2700E0061170; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші;

- до митної декларації №23UA18U3 разом з товаро-супровідними документами, надано: рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 1769 від 07.07.2023; пакувальний лист б/н від 07.07.2023; автотранспортна накладна від 10.07.2023 б/н; банківський платіжний документ, що стосується товару; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 05.07.2023 №23ROІS2700E0062033; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші.

Згідно матеріалів справи, Компанією "Sarerom" виставлено рахунки-проформи: №682 від 26.06.2023, №705 від 03.07.2023, №702 від 04.07.2023. Позивачем було сплачено на рахунок покупця кошти, що підтверджується платіжними інструкціями, які наявні в матеріалах справи.

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 №959-ХІІ суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України. При цьому суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності керуються принципом свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає у праві таких суб`єктів добровільно вступати у зовнішньоекономічні зв`язки та здійснювати зовнішньоекономічну діяльність у будь-яких формах, які прямо не заборонені чинним законодавством України (стаття 2 Закону).

Частиною першою ст. 14 цього Закону суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності дозволено самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Наведене дає підстави для висновку про свободу сторін під час укладення зовнішньоекономічного договору (контракту) стосовно визначення умов договору, ціни, форми розрахунків та інших умов його виконання.

Відповідно до договору купівлі-продажу №187/15.03.2023 загальна вартість контракту складається з вартості кожної поставки. Ціна в розбивці за асортиментами товарів є зазначена в додатках до цього договору. Валюта платежу та договору євро. Вартість контракту 1000000,00 євро (розділ 5 договору).

Ціна буде сплачена Покупцем Продавцю шляхом платіжного доручення наперед відповідно до рахунку-проформи (п. 6.1 Договору).

При цьому банківські документи свідчать про факт переказу певної суми коштів, проте не свідчать про суму коштів, яка має бути сплачена за відповідний товар. Тобто прямого зв`язку між відомостями банківських документів, датою проведення розрахунків за товар та митною вартістю товару немає, а відтак ненадання декларантом банківських документів, не може поставити під сумнів достовірність інших доказів, які прямо свідчать про митну вартість товару.

Такий висновок зроблений Верховним Судом 03.04.2018 у справі №809/322/17, 17.07.2019 у справі № 809/827/17, 23.07.2019 у справі №1140/3242/18, 19.09.2022 у справі № 1.380.2019.004890, та в подальшому застосований Сьомим апеляційним адміністративним судом, зокрема, у постановах від 18.07.2024 у справі № 560/18873/23 та від 03.10.2024 у справі № 240/30918/23

Верховний Суд у постанові від 22.12.2020 в справі №1.380.2019.001438 дійшов висновку про те, що строк оплати за товар не може впливати на визначення митної вартості товару це покликання не стосується неможливості визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки не містить відомостей, які б свідчили про розбіжності в поданих документах, ознаки їх підробки, відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Отже митний орган може витребувати тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості у конкретному випадку, а не всі можливі. Ненадання витребуваних документів може бути підставою для коригування тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що не спростовують сумнів митного органу щодо достовірності наданої декларантом інформації.

При цьому судом першої інстанції вірно встановлено, що вартість, тип продукції, вага та місце походження визначені у контракті, відповідають інформації зазначеній у долучених до матеріалів справи інвойсах та інших документів, а отже контролюючим органом безпідставно не враховано платіжні документи, як такі, що підтверджують факт оплати товару та ціну імпортованого товару.

Також, сума платіжних документів повністю відповідає сумі передплати визначеній у рахунках-проформи.

Фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 17.04.2018 у справі №815/329/17 та постанові від 12.03.2019 у справі №803/3649/15.

Верховним Судом, при прийнятті рішень по справам про коригування митної вартості неодноразово висловлювались наступні правові висновки щодо умов оплати за товар: у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються.

Щодо доводів відповідача про різницю вартості зазначеної в інвойсів у румунській валюті та вказаних у митній декларації суд зазначає, що відповідно до Інвойсів вартість товару відповідає всім доданим документам. Дана сума у євро в переведенні на румунські леї на дату складання Інвойсу становить вказані суми, оскільки у митних деклараціях країни відправлення зазначена статистична вартість у румунській валюті - леях. Зазначено також курс валют по відношенню румунської леї до євро. У графі про вартість товару вказано числове значення євро.

При заповненні митних декларацій суб`єкт повинен вибрати та проставити в зазначеній декларації середню статистичну вартість, що власне і було зроблено, а тому суд приходить до висновку, що відповідач неправомірно, не врахував при цьому курсову різницю. Будь-яка різниця статистичної вартості товару в експортній декларації не може викликати сумнівів, оскільки якщо така і мала місце, то це обумовлено застосуванням курсу валют в країнах Євросоюзу, а не заниженням позивачем ціни товару згідно з документами, виданими йому продавцем.

Курсова різниця не може викликати сумнівів, оскільки обумовлена застосуванням декларантом курсу валют банку на день оформлення документів, тим більше не може впливати на числові значення митної вартості товару та її розрахунок.

Стосовно відомостей, які документально підтверджують безпосередньо вартість та критерії розподілу експедиторських послуг на до/після кордону України суд вказує на таке.

Згідно матеріалів справи позивачем на підтвердження витрат на перевезення, було надано довідки про транспортно-експедиційні витрати та рахунки. Перелічені документи пов`язані між собою інформацією щодо перевезення вантажу позивача.

Надані довідки про транспортно-експедиційні витрати містять посилання на номера автомобіля, що зазначені в пакувальному листі та Інвойсі; у свою чергу, пакувальний лист має дані щодо дати завантаження товару, яка відповідає даті завантаження, вказаній в графі 21 CMR. В останній же є посилання на інвойс №1227, сертифікат походження товару форми EUR 1, найменування товару, його вагу, маршрут перевезення/місце завантаження і відвантаження товару. Крім того, рахунки є розрахунково-платіжним документами, що передбачає виставлення певних сум до оплати за надану послугу, а факт отримання такої послуги підтверджується довідками про транспортно-експедиційні витрати, який, у свою чергу, є первинним документом.

Згідно з розділом III "Правила заповнення граф ДМВ декларантом або уповноваженою ним особою" Правил заповнення митної декларації, затверджених наказом Міністерства фінансів України 24.05.2012 № 599 (далі - Правила №599), у графі 20 зазначаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо ці витрати відповідно до умов поставки (графа 3 ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(а) ДМВ).

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на мигну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Такі положення не містять вичерпного переліку документів, які підтверджують витрати на транспортування.

В свою чергу МК України також не визначає виду доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому подані позивачем довідки про транспортно-експедиторські витрати та рахунки є допустимими доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд при застосуванні норм права у подібних правовідносинах, який викладений у постанові від 31.05.2019 №804/16553/14.

Так, в цьому судовому рішення Верховний Суд поміж вищезазначеного також вказав на те, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а тому довідки про транспортно-експедиційні послуги та рахунки є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

З зазначеного вбачається, що посилання відповідача на ту обставину, що подані декларантом довідки про транспортно-експедиційні послуги та рахунки не є документом, що підтверджує витрати на транспортування, як на підставу проведення коригування митної вартості товару є абсолютно безпідставним та відхиляється судом.

У постанові від 05.03.2019 у справі №815/5791/17 Верховний Суд наголошує, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності (аналогічна позиція Верховного Суду закріплена і у постанові від 05.03.2019 у справі №813/1532/17, постанові від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-А).

Протиправність рішень відповідача обґрунтовується наданням декларантом документів, яка є достатніми для визначення митної вартості товару за основним методом та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість.

Аналогічний висновок уже був викладений Сьомим апеляційним адміністративним судом, зокрема, у постанові від 17.06.2024 у справі № 600/6243/23-а.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що працівники митного органу протиправно не застосували перший метод визначення митної вартості товару за ціною угоди та визначили митну вартість товарів за резервним методом.

Наведені скаржником обгрунтування апеляційної скарги ідентичні тим, що були викладені у відзиві на позов та яким надавалася правова оцінка в суді першої інстанції. Інших доводів, які б підтверджували правомірність дій митного органу скаржником не наведено.

Відтак колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

Щодо висновку суду першої інстанції в частині вирішення питання розподілу судових витрат, а саме стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів зазначає, що відповідач не навів аргументів, щодо незаконності вирішення питання розподілу судових витрат, хоча в силу закону обов`язок щодо доказування покладається саме на відповідача, при цьому, суд апеляційної інстанції перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу та судового збору за рахунок бюджетних асигнувань митного органу.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької митниці залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.