Справа № 620/12015/24
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2024 року м. Чернігів Справа № 620/12015/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 31.08.2024 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі ГУДПС у Чернігівській області, відповідач), у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 23.04.2024 №0-2525-UA0092409.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що, приймаючи оскаржуване рішення, відповідач не взяв до уваги рішення Малодівицької селищної ради від 12.07.2021 «Про встановлення місцевих податків та зборів на території Малодівицької селищної територіальної громади» та усіх додатків до нього, відповідно до якого на позивача поширюється пільга зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для громадян пенсійного віку.

Ухвалою судді від 10.09.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, надав відзив на позов та пояснив, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте ГУДПС у Чернігівській області у відповідності до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, з урахуванням відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність у власності ОСОБА_1 об`єкту нежитлової нерухомості. При цьому, відповідач зауважив, що позивач про наявність у неї пільг не повідомила.

Розглянувши подані документи і матеріали, судом встановлено такі обставини.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджується, що у власності ОСОБА_1 перебуває нежитлова будівля, загальною площею 1993,9 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-7).

Враховуючи наведене, відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України ГУДПС у Чернігівській області винесло податкове повідомлення-рішення від 23.04.2024 №0-2525-UA0092409, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2023 рік в сумі 200 386,95 грн. (а.с. 9).

Разом з тим, ОСОБА_1 з 2014 року отримує пенсію за віком, що підтверджуєтья пенсійним посвідченням (а.с. 8).

Відповідно до Додатку 3.2 до рішення Малодівицької селищної ради Чернігівської області (дев`ята сесія восьмого скликання) від 12.07.2021 громадяни пенсійного віку мають 100% пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які вводяться в дію з 01.01.2022 та поширюються, у тому числі на майно, розташоване в смт Мала Дівиця (а.с. 13-41).

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 зазначає, що спірне рішення є протиправним, тому звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 4.3 статті 4 Податкового кодексу України передбачено, що податкові періоди та строки сплати податків та зборів установлюються, виходячи з необхідності забезпечення своєчасного надходження коштів до бюджетів, з урахуванням зручності виконання платником податкового обов`язку та зменшення витрат на адміністрування податків та зборів.

При цьому, відповідно до пункту 4.4 статті 4 Податкового кодексу України установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою Автономної Республіки Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідні повноваження, їх розмежування між Верховною Радою та місцевими радами, зокрема, щодо установлення місцевих податків, визначені статтею 12 Податкового кодексу України.

Згідно з статтею 8 Податкового кодексу України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до пунктів 10.1 та 10.2 статті 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно. Місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Таким чином, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, належить до місцевих податків, особливості введення якого передбачені статтею 12 Податкового кодексу України.

За приписами пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 12.3.1 пункту 12.3 статті 12 Кодексу).

Підпунктом 12.3.2 пунктом 12.3 статті 12 Податкового кодексу України визначено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Підстави, порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 Податкового кодексу України.

Так, згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі, його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі, його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі, їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема, документів на право власності (підпункти 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

За приписами підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради в залежності від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Сторонами не заперечується, що у власності ОСОБА_1 є нежитлова будівля, яка є об`єктом справляння податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Разом з тим, позивач зазначає, що як громадянка пенсійного віку відповідно до Додатку 3.2 до рішення Малодівицької селищної ради Чернігівської області (дев`ята сесія восьмого скликання) від 12.07.2021 вона має 100% пільгу зі сплати вказаного збору, що відповідачем під час винесення спірного податкового повідомлення-рішення враховано не було.

Аналізуючи наведене, суд зазначає, що відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Таким чином, відповідач, як контролюючий орган, зобов`язаний нараховувати платникам податку, визначеним статтею 266 Податкового кодексу України, зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у порядку та строки, встановлені Кодексом. При цьому, обчислення податку здійснюється на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При цьому, відповідно до підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Суд звертає увагу, що позивач, будучи обізнаною як про обов`язок сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, так і про наявність у неї пільг зі сплати, правом, наданим підпунктом 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, не скористалась та про вказані обставини контролюючий орган не повідомила. Доказів зворотного позивачем до суду не надано.

У зв`язку з наведеним, ГУДПС у Чернігівській області під час визначення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, врахувало наявні у контролюючого органу дані та за відсутності інформації про будь-які пільги у позивача, обґрунтовано винесло спірне податкове повідомлення-рішення.

При цьому, суд зауважує на відсутності у контролюючого органу обов`язку проводити звірку даних з платником податку щодо порядку нарахування та сплати податку. Ініціювання такої можливості надано самому платнику шляхом подання відповідної заяви.

З огляду на викладене в сукупності, суд вважає, що підстави для визнання спірного податкового повідомлення-рішення протиправним відсутні, оскільки відповідач виніс його з урахуванням усієї наявної інформації щодо суб`єкта та об`єкта оподаткування.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, підстави винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 08 листопада 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ ВП 44094124, вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000).

Суддя С.В. Бородавкіна