Справа № 280/7280/24
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 листопада 2024 року Справа № 280/7280/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В. розглянувши в письмовому проваджені за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі по тексту - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 81 від 18.07.2024 та Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії № 81 від 22.03.2024, якими до страхового стажу Позивача не зарахований період навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 у Василівському середньому сільському ПТУ-7;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка полягає у не зарахуванні до страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 згідно диплому НОМЕР_1 від 15.07.1983 та періодів роботи з 01.07.1979 по 31.08.1980, з 15.05.1983 по 25.11.1983, з 07.02.1990 по 30.06.2000;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 згідно диплому НОМЕР_1 від 15.07.1983, періоди роботи з 01.07.1979 по 31.08.1980, з 15.05.1983 по 25.11.1983, з 07.02.1990 по 30.06.2000 та призначити пенсію за віком з моменту першого звернення - з 11 серпня 2023 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він неодноразово з серпня 2023 року намагався подати документи на призначення пенсії за віком. Однак, кожен раз, отримував відмову у призначенні пенсії з підстав відсутності достатнього стажу. Крім того, оскаржував рішення та отримував судові рішення на його користь. Так, за рекомендацією працівника Пенсійного фонду України Ним 11 липня 2024 року подано Відповідачу-1 чергову заяву № 1377 від 11.07.2024 про призначення пенсії за віком. Повідомленням від 23.07.2024 № 0800-0207-8/62778 Відповідач-1 надіслав йому Рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 81 від 18.07.2024 (далі - Рішення), яким Позивачу відмовлено в призначення пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу у розмірі 30 років. При цьому, Рішенням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області неправомірно визначено, що його страховий стаж становить 15 років 09 місяців 09 днів. До страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 згідно диплому Д № 205191 від 15.07.1983, оскільки відсутній підпис голови екзаменаційної комісії; період з 01.07.1979 по 31.08.1980 згідно довідки 12 від 26.06.2023, оскільки запис відсутній в трудовій книжці; період з 15.05.1983 по 25.11.1983 згідно довідки 72 від 12.07.2023 оскільки запис відсутній в трудовій книжці; період з 07.02.1990 по 30.06.2000, згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 10.02.1986, оскільки відсутні підстави прийняття на роботу (документ його номер та дата). Вважає, що такими діями порушуються його права на отримання пенсії. Змушений звернутись до суду з позовною заявою про захист своїх прав.

Справі за цією позовною заявою присвоєно № 280/7280/24 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Сацькому Р.В.

Ухвалою суду від 07.08.2024 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Відповідачем-1 через систему «Електронний суд» 14.08.2024 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення проти заявлених позовних вимог, наголошуючи, що відповідачем не приймалось рішення про призначення пенсії. Розгляд заяви позивача про призначення пенсії здійснювалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області за принципом екстериторіальності. Тому відповідачем, жодним чином не порушувались права позивача. Просить суд, відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Відповідачем-2 через систему «Електронний суд» 14.08.2024 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення проти заявлених позовних вимог, наголошуючи, що оскаржуване позивачем рішення є законним, порушень з боку відповідача не існує, дії відповідають вимогам чинного законодавства. Не зарахування періодів трудового стажу позивача В розрахунок страхового стажу відсутні підстави зарахувати період навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983, згідно диплому НОМЕР_1 від 15.07.1983, оскільки відсутній підпис голови екзаменаційної комісії; період з 01.07.1979 по 31.08.1980, згідно довідки № 12 від 26.06.2023 та період з 15.05.1983 по 30.11.1983, згідно довідки № 72 від 12.07.2023, які потребують перевірки, оскільки записи відсутні в трудовій книжці; період з 07.02.1990 по 30.06.2000, згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 10.02.1986, оскільки відсутні підстави прийняття на роботу (документ, його номер та дата), тобто цей запис внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Отже, вказані обставини суперечать вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, Порядку № 637, п. 2.1. Порядку № 22-1, статтями 24, 26, 40, 41 Закону № 1058 та слугували підставою для прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії за віком від 18.07.2024. Інші документи, які підтверджують ці обставини не надано. Посилаючись на обставини, викладені у відзиві, просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Станом на час розгляду справи відповіді на відзив та заперечення до суду не надійшло. Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, має ідентифікаційний код, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_3 виданого Оріхівським РВ УМВС України в Запорізькій області від 20.03.1998, та копією картки платника податків № НОМЕР_4 від 17.12.2013, які містяться в матеріалах справи.

11 серпня 2023 року Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - Відповідач 1) із заявою № 1091 про призначення пенсії за віком.

На заяву № 1091 від 11.08.2023 отримав від Відповідача 1 Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у призначенні пенсії № 81 від 18.08.2023, згідно з яким визначено, що страховий стаж Позивача становить 27 років 1 місяць 4 дні. При цьому, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 10.02.1986, а саме: з 01.07.2000 по 31.03.2001 та з 01.01.2004 по 16.06.2004, оскільки відсутні дані про сплату внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Позивач звернувся за захистом своїх прав до суду. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/8776/23 від 25.12.2023 визнано протиправним та скасоване Рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у призначенні пенсії № 81 від 18.08.2023, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди його роботи на птахофабриці «Димитрівська» (з 12.07.1990 - птахорадгосп «Димитрівський», з 30.07.1996 - Відкрите акціонерне товариство «Димитрівське») з 01.07.2000 по 31.03.2001 та у Колективному сільськогосподарському підприємстві «Жовтневе» (з 12.10.2001 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Птахофабрика Дмитрівська») з 01.01.2004 по 14.06.2004 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_2 від 10.02.1986, у зв`язку із чим повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.08.2023 щодо призначення пенсії за віком.

За результатами повторного розгляду заяви Позивача від 11.08.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийняте Рішення про відмову у призначенні пенсії № 81 від 26.02.2024, яким встановлено, що страховий стаж Позивача складає 28 років 4 місяці 18 днів і відмовлено Позивачу в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області до страхового стажу Позивача не зараховано: період з 01.07.1979 по 31.08.1980 згідно довідки 12 від 26.06.2023, оскільки запис відсутній в трудовій книжці; період з 15.05.1983 по 25.11.1983 згідно довідки 72 від 12.07.2023 оскільки запис відсутній в трудовій книжці; період з 01.08.2023 по 31.12.2023 в СФГ «Агролан» на підставі відомостей реєстру про сплату за Позивача єдиного соціального внеску.

15 березня 2024 року Позивач звернувся до Відповідача-1 із заявою № 670 про призначення пенсії за віком. На заяву № 670 від 15.03.2024 отримав від Відповідача-1 Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії № 81 від 22.03.2024, згідно з яким визначено, що страховий стаж Позивача становить 27 років 3 місяці 6 днів. При цьому, до страхового (трудового) стажу зараховано усі періоди роботи Позивача по 31.12.2023 включно, але виключено зі стажу період навчання Позивача у Василівському середньому сільському ПТУ-7 з 01 вересня 1980 року по 15 липня 1983 року, що підтверджується Формою РС-право (номер ПС: 81) від 05.04.2024.

Зміст Форми РС-право (номер ПС: 81) від 05.04.2024 свідчить про те, що до страхового (трудового) стажу Позивача не зараховано: період 01.09.1980 по 15.07.1983, протягом якого Позивач навчався у Василівському середньому сільському ПТУ-7; період з 01.01.2024 по 29.02.2024, протягом якого Позивач працював на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва СФГ «Агролан».

14 травня 2024 року Позивач звернувся через свій електронний кабінет на веб- порталі Пенсійного фонду України із заявою від 14.05.2024 про призначення пенсії за віком, до якої, зокрема, додав: Довідку № 12 від 26.06.2023 і Довідку № 72 від 12.07.2023, які видані Позивачу ТОВ «Нива»; Довідку від 29.03.2024 № 0000-000002, Довідку про заробітну плату для обчислення пенсії за період липень 2023 р. - березень 2024 р., Довідку про доходи від 28.03.2024 № 0000-000001, які видані Позивачу СФГ «Агролан»; рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 280/8776/23 від 25.12.2023, є підтвердженням роботи, а відповідно і страхового (трудового) стажу Позивача у періоди відповідно з 01.07.1979 по 31.08.1980, з 15.05.1983 по 25.11.1983 та з 01.07.2023 по 31.03.2024; диплом НОМЕР_1 від 15.07.1983 на підтвердження факту навчання у Василівському середньому сільському ПТУ-70 у період з 01.09.1980 по 15.07.1983.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії № 81 від 22.05.2024 визначено, що страховий стаж Позивача становить 30 років 1 місяці 20 днів, дата з якої Позивач має право на пенсійну виплату - 15.03.2024. При цьому, в призначенні Позивачу пенсії за віком відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналів паспорта і ідентифікаційного номера.

За рекомендацією працівника Пенсійного фонду України Позивачем 11 липня 2024 року подано Відповідачу 1 чергову заяву № 1377 від 11.07.2024 про призначення пенсії за віком.

Повідомленням від 23.07.2024 № 0800-0207-8/62778 Відповідач 1 надіслав Позивачу Рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 81 від 18.07.2024, яким Позивачу відмовлено в призначення пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу у розмірі 30 років.

Відповідно до Рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області визначено, що страховий стаж Позивача становить 15 років 09 місяців 09 днів. До страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 згідно диплому Д № 205191 від 15.07.1983, оскільки відсутній підпис голови екзаменаційної комісії; період з 01.07.1979 по 31.08.1980 згідно довідки 12 від 26.06.2023, оскільки запис відсутній в трудовій книжці; період з 15.05.1983 по 25.11.1983 згідно довідки 72 від 12.07.2023 оскільки запис відсутній в трудовій книжці; період з 07.02.1990 по 30.06.2000, згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 10.02.1986, оскільки відсутні підстави прийняття на роботу (документ його номер та дата).

Не погоджуючись з такими діями, вважаючи протиправним рішення ГУ ПФУ в Одеській області, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходить з того, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України.

Зокрема, статтею 8 Конституції України в Україні встановлено, що в країні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Крім цього, правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі регулюються законами України та підзаконними нормативними актами.

Тому, надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом п. ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Призначення, виплата та перерахунок пенсій регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону № 1058, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно з частинами 1, 3 статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Однією із обов`язкових умов для призначення пенсії є підтвердження особою відповідного страхового стажу.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Абзацами 9, 10 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до вимог частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до статті 56 Закону № 1788-XII до стажу зараховується до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку).

Пунктом 20 Порядку 637 передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, провівши аналіз нормативних актів, суд зазначає, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Таким чином, страховий стаж, набутий до 01.01.2004, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, а страховий стаж, набутий після 01.01.2004, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як встановлено під час розгляду справи, та підтверджено Рішенням прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, що страховий стаж Позивача становить 15 років 09 місяців 09 днів. До страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 оскільки відсутній підпис голови екзаменаційної комісії в дипломі НОМЕР_1 від 15.07.1983; період з 01.07.1979 по 31.08.1980, оскільки запис відсутній в трудовій книжці; період з 15.05.1983 по 25.11.1983, оскільки запис відсутній в трудовій книжці; період з 07.02.1990 по 30.06.2000, оскільки відсутні підстави прийняття на роботу (документ його номер та дата,) згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 10.02.1986.

З приводу не зарахування до страхового стажу Позивача періоду навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 оскільки відсутній підпис голови екзаменаційної комісії в дипломі НОМЕР_1 від 15.07.1983, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально- виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Суд вивчив дипломом НОМЕР_1 від 15.07.1983 в якому зазначено підтверджується той факт, що 01 вересня 1980 ОСОБА_1 вступив до Василівського середнього сільського ПТУ-7 і 15 липня 1983 року закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища за професією механізатор меліоративних робіт, здобув загальну середню освіту. Рішенням екзаменаційної комісії Позивачу присвоєно кваліфікацію тракторист-машиніст ІІІ кл., машиніст екскаватора IV р.

Дійсно, в дипломі НОМЕР_1 від 15.07.1983 відсутній підпис голови екзаменаційної комісії, однак, Суд зауважує, що вказаний вище диплом не мiстить помарок, виправлень та пiдчисток, на ньому є пiдписи директора училища й заступника директора училища по навчально-виробничій роботі, завірено печаткою навчального закладу, проставлена вiдмiтка про видачу та реєстраційний номер диплома.

Крім того, факт здобуття середньої освіти та кваліфікації підтверджується Випискою підсумкових оцінок успішності до диплому № 205191 (мовою оригіналу: «Выписка итоговых оценок успеваемости к диплому № 205191») від 15 липня 1983 року. Виписка підсумкових оцінок до диплому № 205191 не мiстить помарок, виправлень та пiдчисток, на ньому є пiдписи директора училища й заступника директора училища по навчально-виробничій роботі, завірено печаткою навчального закладу, проставлена вiдмiтка про видачу та реєстраційний номер.

Отже, з вказаних вище документів, можна визначити вci данi для встановлення періоду навчання ОСОБА_1 для зарахування його до трудового стажу. При цьому, суд наголошує на тому, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці чи інших офіційних документах, про що зроблений відповідний висновок Верховного Суду у постанові від 21.02.2018 по справі № 687/975/17.

Отже, твердження відповідача-1 про відсутність підстав для зарахування періоду роботи позивача до страхового стажу у зв`язку з відсутністю в дипломі НОМЕР_1 від 15.07.1983 підпису голови екзаменаційної комісії, є безпідставними. Тому суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983.

З приводу не зарахування до страхового стажу Позивача період з 01.07.1979 по 31.08.1980, оскільки запис відсутній в трудовій книжці, та з приводу не зарахування до страхового стажу Позивача період з 15.05.1983 по 25.11.1983, оскільки запис відсутній в трудовій книжці, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначений Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1 Порядку № 637 Основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. А надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: 1) за відсутності трудової книжки як такої; 2) за відсутності необхідних записів у трудовій книжці, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25 лютого 2021 року по справі № 683/3705/16-а.

З таких підстав суд зазначає, що в трудовій книжці НОМЕР_2 від 10.02.1986 ОСОБА_1 відсутні записи про періоди його роботи та членства у колгоспі імені Свердлова (нині ТОВ «Нива»): з 01.07.1979 по 31.08.1980, та з 15.05.1983 по 30.11.1983, з повним робочим днем, з посадою яку він займав. Однак, позивачем, на підтвердження такого трудового стажу було надано, довідку № 72 від 12.07.2023 та довідку № 12 від 26.06.2023 (надалі - Довідки).

Суд, вивчивши надані позивачем довідки, встановив, що Довідки складені відповідно до Додатку № 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній (Постанова КМУ від 12.08.1993 № 637) (надалі - Порядок).

Так, відповідно до п. 4 глави ІІ Порядку «Час роботи осіб, які займаються підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключній їхній праці, за період до 1 травня 1993 р., а також час роботи осіб, які займаються веденням особистого селянського господарств зараховується до трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (Додаток № 1)».

Таким чином, пред`явлені Позивачем довідки не є належним та допустимим доказом, а отже, у зв`язку з невідповідністю довідок нормам чинного законодавства, ОСОБА_1 не підтвердив періоди членства в колгоспі Імені Свердлова (нині ТОВ «Нива»), а тому, не має право на зарахування цих періодів до страхового стажу, що дає право на пенсію. Отже, позовні вимоги в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.

З приводу не зарахування до страхового стажу Позивача період з 07.02.1990 по 30.06.2000р., оскільки відсутні підстави прийняття на роботу (документ його номер та дата), згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 10.02.1986, суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Надаючи оцінку вказаним доводам Пенсійного органу, суд входить із того, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трудова книжка є основним документом, що підтверджує загальний стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України.

Суд, досліджуючи копію трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 10.02.1986 відмічає, що в ній наявні усі необхідні записи, які є належними та допустимими доказами підтвердження страхового стажу. Це саме стосується й періоду позивача з 07.02.1990 по 30.06.2000.

Більш того, суд враховує правову позицію Верховного Суду у постановах від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Таким чином, враховуючи правову позиції Верхового Суду, а також встановлені у цій справі обставини справи, суд дійшов висновку, що період з 07.02.1990 по 30.06.2000, згідно запису у трудовій книжці НОМЕР_2 від 10.02.1986 підлягає зарахуванню до загального страхового стажу позивача для нарахування/призначення пенсії.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Отже, "ефективний засіб правового захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Так, порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до пунктів 4.3, 4.10 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

тже, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, вихід за межі позовних вимог можливий, але повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, на захист яких поданий позов.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача здійснювало ГУ ПФУ в Одеській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2 Порядку.

При цьому, адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст постанови, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період його навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 згідно диплому НОМЕР_1 від 15.07.1983, та період його роботи з 07.02.1990 по 30.06.2000 у зв`язку із чим повторно розглянути заяву ОСОБА_1 11.08.2023 щодо призначення пенсії за віком.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваних дій на відповідність наведеним вище критеріям, не виходячи за межі заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з мотивів та обґрунтування наведених судом вище.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує питання судових витрат.

Згідно із частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 668,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області, яким прийняте протиправне рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 2, 94, 241 - 246 та 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 ) до - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 158 - Б, ), до - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, РНОКПП 20987385) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 81 від 18.07.2024 яким до страхового стажу Позивача не зарахований період навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 у Василівському середньому сільському ПТУ-7 та періоду з 07.02.1990 по 30.06.2000.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового (трудового) стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період його навчання з 01.09.1980 по 15.07.1983 згідно диплому НОМЕР_1 від 15.07.1983, та період його роботи з 07.02.1990 по 30.06.2000 у зв`язку із чим повторно розглянути заяву ОСОБА_1 11.08.2023 щодо призначення пенсії за віком.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, РНОКПП 20987385) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 11 листопада 2024 року.

Суддя Р.В. Сацький