Справа № 480/559/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Глазько С.М.

05 листопада 2024 р.Справа № 480/559/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Моісеєнка Василя Володимировича на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 позивач Головне управління Державної податкової служби у Сумській області (далі ГУ ДПС у Сумській області, контролюючий орган) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути до бюджету України з фізичної особи ОСОБА_1 суму податкового боргу в загальному розмірі 347 637.55 грн, з них:

з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особам, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код податку 18010300) на суму 340 280.89 грн;

з орендної плати з фізичних осіб (код податку 18010900) на суму 7 356.66 грн;

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за відповідачем, станом на дату подання позову, обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно у загальній сумі 347 637.55 грн, який виник на підставі несплати зобов`язання за податковим повідомленням - рішенням від 19.05.2021 № 0-1816 на суму 147.232,20 грн; рішенням від 27.05.2021 № 0-1816 на суму 193.048,69 грн. та рішенням від 09.03.2021 № 18048-2404-1811 на суму 7 356.66 грн.

Згідно з п.п. 59.1 ст. 59, п.п. 266 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платнику направлено поштовим відправленням податкову вимогу від 02.04.2021 № 15082-13, яка є дійсною, не є скасованою, зміненою або відкликаною, а тому сума податкового зобов`язання є узгодженою.

Відповідач своїм правом на подання письмового відзиву не скористався.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) задоволено позовні вимоги ГУ ДПС у Сумській.

Судовим рішенням стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг загальною сумою 347 637.55 грн, з них: з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особам, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код податку 18010300) на суму 340 280.89 грн; з орендної плати з фізичних осіб (код податку 18010900) на суму 7 356.66 грн.

Судове рішення вмотивовано тим, що з метою погашення податкового боргу ГУ ДПС у Сумській області було сформовано податкову вимогу № 15082-13 від 02.04.2021, яка була надіслана відповідачеві на його адресу, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, вжиті заходи не сприяли погашенню податкового боргу. З моменту вручення податкової вимоги до подачі позовної заяви податковий борг відповідача не переривався, а отже, податкова вимога № 15082-13 від 02.04.2021, відповідно до ст. 60 ПК України, не була відкликана.

Враховуючи те, що сума податкового боргу не сплачена відповідачем на момент розгляду справи, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Моісеєнка В.В, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 податкової заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 193 048.69 грн, згідно повідомлення-рішення від 27.05.2021 № 0-1816 за 2020 рік.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, ГУ ДПС у Сумській області, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, обґрунтовуючи таке прохання доводами, які по сутті аналогічні підставам звернення до суду, викладеними у позовній заяві.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на основі повного і всебічного з`ясування обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, при повному дослідженні усіх наявних у справі доказів.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судові рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що відповідно до розрахунку податкової заборгованості, сформованого на підставі ІКПП ITC «Податковий блок» (т. 1 а.с. 3), у відповідача наявний податковий борг в загальному розмірі 347 637.55 грн, з них:

з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особам, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код податку 18010300) на суму 340 280.89 грн;

з орендної плати з фізичних осіб (код податку 18010900) на суму 7 356.66 грн.

Вказана сума податкового боргу була сформована на підставі податкових повідомлень рішень ГУ ДПС у Сумській області :

№ 0-1816 від 19.05.2021 на суму 147 232.20 грн (т. 1 а.с. 5);

№ 0-1816 від 27.05.2021 на суму 193 048.69 грн (т.1 а.с. 5).

Податкові повідомлення-рішення від № 0-1816 від 19.05.2021, № 0-1816 від 27.05.2021 надіслані ГУ ДПС у Сумській області відповідачу 10.06.2011 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу відповідача, та отримані відповідачем 09.07.2021 (т. 1 а.с. 6).

02.04.2021 ГУ ДПС у Сумській області була сформована податкова вимога № 15082-13 (т. 1 а.с. 19).

У відповідності до ст. 59 ПК України, податковим органом до відповідача направлялася податкова вимога форми «Ф» № 15082-13 від 02.04.2021, рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу відповідача та повернута до контролюючого органу з відміткою поштової організації 05.05.2011 «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується конвертом та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копії яких наявні у матеріалах справи (т. 1 а.с. 19-21 зворотній бік).

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України дана податкова вимога вважається врученою платнику податків.

Докази оскарження зазначеної вимоги в адміністративному чи судовому порядку в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень у грудні 2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ ДПС у Сумській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення, винесені ГУ ДПС в Сумській області, від 27.05.2021 за № 0-1816 на суму 193 048.69 грн, від 07.11.2022 за № 0-1816 на суму 267 540.00 грн, від 18.09.2023 за № 0-1816-UA0041676 на суму 14 491.75 грн.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі № 480/13312/23 позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Сумській області в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Сумській області від 27.05.2021 за № 0-1816 та від 07.11.2022 за № 0-1816 залишено без розгляду.

Ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі № 480/13312/23 набрала законної сили: 27.05.2024.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі № 480/13312/23, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2024, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі № 480/13312/23 набрало законної сили : 10.10.2024.

Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що за визначенням, наведеним в підпункті 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком платника податку є обчислення, декларування та/або сплата суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Положеннями підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Положеннями п.п. 54.3.3. п. 54.3 ст. 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

За правилами п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

За змістом пункту 56.17 статті 56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується, зокрема, днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Відповідно до вимог пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, якщо рішення контролюючого органу про нарахування грошових зобов`язань за результатами адміністративного та судового оскарження не було скасовано і є чинним, такі зобов`язання вважаються узгодженими.

Положеннями пункту 58.3 статті 58 ПК України встановлено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Колегія суддів зауважує, що коли грошове (податкове) зобов`язання визначає контролюючий орган самостійно (п. 4.3 ст. 54 ПКУ), його вважатимуть узгодженим у день закінчення процедури адміністративного оскарження (п. 56.17 ст. 56 ПКУ) або день набрання судовим рішенням законної сили у разі судового оскарження (п. 56.18 ст. 56 ПК України).

Так, згідно абз. 4 п. 56.18. ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З матеріалів справи суду вбачає, що податковий борг відповідача виник на підставі податкових повідомлень-рішень № 0-1816 від 19.05.2021 та № 0-1816 від 27.05.2021.

Як вже було зазначено вище податкове повідомлень-рішень № 0-1816 від 27.05.2021оскаржувалось відповідачем в судовому порядку.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі № 480/13312/23 позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Сумській області в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС в Сумській області від 27.05.2021 за № 0-1816 та від 07.11.2022 за № 0-1816 залишено без розгляду.

Ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі № 480/13312/23 набрала законної сили: 27.05.2024.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі № 480/13312/23, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2024, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі № 480/13312/23 набрало законної сили : 10.10.2024.

Таким чином, визначена у податковому повідомленні-рішенні від 27.05.2021 № 0-1816 грошового зобов`язання є узгодженою та набула статусу податкового боргу з моменту набрання законної сили рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/13312/23.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 податкової заборгованості з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 193 048.69 грн, згідно повідомлення-рішення від 27.05.2021 № 0-1816 за 2020 рік.

Відповідно до ст. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пп. 95.2. ст. 95 ПК України (в редакції, станом на момент винесення податкової вимоги) стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку з несплатою відповідачем в установлені строки узгодженої суми податкового зобов`язання, позивачем на адресу ОСОБА_1 була направлена податкова вимога від 02.04.2021 № 15082-13.

Доказів адміністративного або судового оскарження вказаної вимоги відповідачем не надано, а судом апеляційної інстанції, з Єдиного державного реєстру судових рішень та Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», не встановлено.

Однак, вжиті заходи не сприяли погашенню податкового боргу.

Матеріали справи не містять свідчень того, що протягом судового розгляду справи відповідач заперечував факт отримання такої податкової вимоги.

Не сплачені платником податків, у встановлений ПК України строк, суми узгоджених грошових зобов`язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) визнаються податковим боргом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

За приписами підпункту 19-1.1.22 п. 19-1 ст. 19-1 ПК України погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюють контролюючі органи.

Контроль за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів покладено на органи державної фіскальної служби (підпункт 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України).

Крім того, підпунктом 19-1.1.34 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України на контролюючі органи покладено функцію застосування і своєчасного стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Право контролюючих органів на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини закріплено також в підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України.

На виконання вимог п. 95.1 та 95.3 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).

Колегія суддів зауважує, що доводи апеляційної скарги зводяться виключно до незгоди відповідача з нарахованим згідно податковим повідомленням рішенням від 27.05.2021 № 0-1816 податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особам, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2020 рік.

З цього приводу варто зазначити, що усталеною є практика Верховного Суду, що предметом доказування у справах про стягнення податкового боргу є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку, зокрема: наявність узгодженого грошового зобов`язання; складові основної суми боргу, штрафних (фінансових) санкцій, пені; підстави виникнення податкового боргу; момент його виникнення; встановлення факту сплати (несплати) податкового боргу в добровільному порядку; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в порядку, встановлених ПК України (зокрема, постанови Верховного Суду від 19.02.2019 по справі № 807/495/17, від 03.02.2022 по справі № 560/4343/19, від 14.02.2022 по справі № 826/9711/17, від 25.08.2023 по справі № 160/12146/19, від 12.09.2024 у справі № 240/41812/21).

При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідні зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Відтак, не підлягають дослідженню і оцінці в рамках даної справи, за позовом ГУ ДПС у Сумській області про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 питання про законність та обґрунтованість дій податкового органу щодо рішень податкового органу на підставі яких виник податковий борг.

Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга жодних доводів щодо порушення контролюючим органом порядку направлена податкової вимоги від 02.04.2021 № 15082-13 чи недотримання умов звернення з цим позовом до суду апеляційна скарга не містить. Так само в матеріалах справи відсутні докази добровільного погашення відповідачем податкового боргу.

Також колегія суддів зауважує, що податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому, грошові зобов`язання, які складають податковий борг, можуть змінюватися як кількісно, так і за видами податків. Тільки після того, як платник податків повністю погасить податковий борг, включаючи пеню, податкова вимога буде вважатись відкликаною в розумінні підпункту 60.1.1 пункту 60.1 статті 60 ПК України, а у разі виникнення в майбутньому суми податкового боргу контролюючим органом має бути виставлена нова податкова вимога.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 у справі № 818/1117/16, від 26.02.2024 у справі № 810/1625/17, від 12.06.2024 у справі № 480/416/20.

В межах спірних у цій справі правовідносин, колегія суддів робить висновок, що дотримання контролюючим органом вимог пунктів 95.1-95.3 статті 95 ПК України характеризується сукупністю таких обставин, які мали місце на момент звернення до суду з позовом: 1) наявність у відповідача податкового боргу, який не сплачений у добровільному порядку; 2) виконання контролюючим органом обов`язку щодо направлення (вручення) податкової вимоги; 3) після направлення податкової вимоги сплинуло 60 днів; 4) до моменту звернення до суду з позовом податкова вимога була чинною (у судовому порядку не скасована); 5) існування податкового боргу з моменту направлення податкової вимоги не припинялось.

Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ГУ ДПС у Сумській області.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Моісеєнка Василя Володимировича залишити без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді В.Б. Русанова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 12.11.2024 року