Справа № 200/7828/24
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 листопада 2024 року Справа №200/7828/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Духневич О.С., перевіривши матеріали позовної заяви Донецького державного університету внутрішніх справ (адреса: 25015, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, буд. 1, ) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,-

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Донецького державного університету внутрішніх справ, в якій позивач просить суд:

- стягнути з відповідача на користь Донецького державного університету внутрішніх справ вартість його утримання в Донецькому державному університеті внутрішніх справ у сумі 22 667,42 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2024, зазначена вище справа була розподілена та передана судді Духневичу О.С.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Так, предметом цього позову є стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

З позовної заяви вбачається, що наказом ректора від 06.07.2022 № 285 о/с рядового поліції ОСОБА_1 було відраховано з університету та звільнено зі служби національної поліції України на підставі пункту 6 частина 1 статі 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію») з 06.07.2022.

Відповідно до п. 5 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

У позовній заяві зазначено, що 25.01.2023 Донецьким державним університетом внутрішніх справ було направлено повідомлення № 330/07-2023 від 24.01.2023 про зобов`язання відшкодувати протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі у повному розмірі за весь період фактичного навчання за реквізитами вищого навчального закладу та у розмірі відповідно до довідки-розрахунку вищого навчального закладу, який здійснював підготовку поліцейського та договір про розстрочення платежу витрат на утримання. Зазначений лист направлено відповідачу засобами поштового зв`язку за останньою відомою адресою реєстрації.

Позивач вказав, що лист повернувся без вручення, оскільки відсутнє поштове сполучення із тимчасово окупованими територіями.

Суд зазначає, що до позовної не долучено копію конверта, який було направлено відповідачу із вкладеними до нього документами.

Верховний Суд у постанові від 18.04.2024 по справі № 620/13591/23 зазначив, що строк звернення до суду з позовом про проходження публічної служби, у даному випадку, необхідно обчислювати з наступного дня після спливу визначеного позивачем строку добровільного відшкодування.

Оскільки, позивачем до позовної заяви не долучено копію конверта, який було направлено відповідачу із вкладеними до нього документами та який повернувся без вручення, то суд обчислює такий строк з наступного дня після спливу 30 діб з моменту надсилання 25.01.2023 повідомлення № 330/07-2023 від 24.01.2023, а саме з 26.02.2023 (24.02.2023 є вихідним днем).

Таким чином позивач мав звернутися до суду із цим позовом 26.02.2023 після спливу 30 діб з моменту надсилання 25.01.2023 повідомлення № 330/07-2023 від 24.01.2023.

Разом з тим, з вказаною позовною заявою позивач звернувся до суду через систему «Електронний суд» 08.11.2024.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду у якому зазначено, що строк звернення до суду пропущено у зв`язку з тим, що після введення воєнного стану Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та вимушеною передислокацією університету у зв`язку з окупацією м. Маріуполь, було втрачено всю документацію, не всі працівники університету виїхали разом з ним, що призвело до нестабільної діяльності у роботі університету та зайняло багато часу для її стабілізації. Крім того через втрату документів, потрібен був достатній час для їх пошуку та відновлення з метою забезпечення стягнення коштів на користь держави.

Також позивач вказав, що через об`єктивні причини, які не залежать від його волі, а саме: через постійні сигнали повітряних тривог, перебування працівників університету в укритті та відсутності можливості там працювати, досить часті блекаути, відсутність світла та інтернету, а також у зв`язку з необхідністю відновлення документів, втрачених в наслідок окупації м. Маріуполь та частини Донецької області, та вимушеною передислокацією університету на підконтрольну Україні територію, був позбавлений можливості у строк, визначений чинним законодавством України, звернутись до суду.

Надаючи оцінку обставинам, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з аналізу всіх наведених у адміністративному позові доводів, а також з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

Суд зазначає, що питання поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє й по теперішній час.

Поряд із цим сам факт запровадження на території України воєнного стану, без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків, а отже підставою для їх поновлення можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 04.04.2023 у справі № 140/1487/22, від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18.

Суд погоджується, що введення воєнного стану, обстріли, повітряні тривоги мали можливість ускладнити позивачу дотримання строку звернення до суду, проте за умови надання суду належних доказів такого ускладнення.

Велика кількість повітряних тривог не може бути безумовною підставою для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду без надання належних доказів того, що ці тривоги завадили позивачу своєчасно звернутися до суду. При цьому суд враховує, що звернення до суду відбулося через систему "Електронний суд".

Таким чином, сам лише факт запровадження воєнного стану на території України, без надання відповідних доказів неможливості звернення позивача до суду у передбачені КАС Україні строки того, як саме введення воєнного стану та повітряні тривоги вплинули на позивача, не може вказувати на наявність об`єктивних причин та перешкод для своєчасної подачі позовної заяви та вважатися безумовною причиною для поновлення цих стоків.

За усталеною практикою Верховного Суду причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Проте, зазначену позивачем причину пропуску строку звернення до суду (запровадження на території України воєнного стану) не можна вважати поважною, тобто такою, що не залежала від волевиявлення особи, яка подає позовну заяву, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Крім того, як вбачається з матеріалів позову, позивачем на ім`я відповідача було сформовано лист від 25.01.2023 № 388/07-2023, в якому адресою позивача зазначено: вул. Велика Перспективна, буд. 1, м. Кропивницький, 25015, щодо добровільного відшкодування вартості утримання позивача в Донецькому державному університеті внутрішніх справ у сумі 22 667,42 грн.

Проте, як встановлено судом вище, із даним позовом позивач звернувся до суду засобами електронного зв`язку через підсистему "Електронний суд" лише 08.11.2024, тобто, більше ніж через рік після того, як вже був переміщений у м. Кропивницький, та почав вчиняти активні дії з метою добровільного відшкодування відповідачем вартості його утримання в Донецькому державному університеті внутрішніх справ.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року (справа "Мельник проти України") погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також вказав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Зі змісту позовної заяви не вбачається, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений кодексом строк.

Суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав, тому не визнає поважними вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Згідно ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами.

З огляду на вказане, позивач повинен подати заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску, що узгоджується із нормою ч. 1 ст. 77 КАС України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 1 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, позивачу встановлюється десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для подання заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин пропуску строку.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим КАС України, а тому вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 44, 160, 161, 169, 171, 248, 256 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та надати докази поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Духневич