Справа № 240/6307/24
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/6307/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Попова Оксана Гнатівна

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

11 листопада 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними,зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я з 13.04.2023 по 04.05.2024;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити збільшену до 100 000 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я з 13.04.2023 по 04.05.2023;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн за липень 2023 року, передбаченої абзацом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (Постанова №168);

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду у розмірі 30 000 грн за липень 2023 року, передбаченої абзацом 1 пункту 1 Постанови №168.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 позов задоволено частково, ухвалено:

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткову винагороду передбаченої Постановою №168 у розмірі збільшеному до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 13.04.2023 по 04.05.2023 включно, з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду передбаченої Постановою №168 у розмірі збільшеному до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 13.04.2023 по 04.05.2023 включно, з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.04.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що основним діагнозом, який зазначено у виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 1087/156 від 04.05.2023 є хвороба ОСОБА_1 , а не поранення пов`язане із захистом Батьківщини. Поряд з цим, позивачем дана виписка № 1087/156 від 04.05.2023 до медичної роти військової частини НОМЕР_1 для вирішення питання про призначення відповідних нарахувань грошового забезпечення за період лікування з 13.04.2023 по 04.05.2023 згідно постанови КМУ №168 від 28.02.2022, не надавалась.

Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що відповідач фактично погодився із висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №12842 від 29.08.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) встановлено, що 07.02.2023 старший солдат за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 отримав вибухову травму: Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, акубаротравма. Забій м`яких тканин попереку. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , не в стані алкогольного сп`яніння, поблизу н.п. Красна Гора, Донецької області. Підставою видачі вказаної довідки є: наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2023 за №1230.

У період з 13.04.2023 по 04.05.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні університетської клініки Національного медичного університету ім. О.О.Богомольця, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1087/156 від 04.05.2023 року з діагнозами, серед яких, наслідки ЗЧМТ, струсу головного мозку (МВТ від 07.02.2023), виражений цефалгічний синдром, церебро-астенічний синдром, копію виписки додаю.

Згідно довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 за вих. №440 від 05.07.2023 позивач на підставі ст. 39-б графи II Розкладу хвороб визнано обмежено придатним до військової служби.

У відповідності до витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 01.02.2023 року №3861 встановлено наступний причинний зв`язок: наслідки вибухової травми (07.02.2023): закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді цефалгічного синдрому без ознак ураження центральної нервової системи, що підтверджено довідкою про обставини травми від 29.08.2023 №12842, виданої т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_1 , 1980 року народження; - Травма, Так, Пов`язана із захистом Батьківщини.

23.02.2024 позивач звернувся до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України із скаргою щодо протиправності не здійснення виплати позивачу додаткової винагороди, однак за результатами розгляду вказаної скарги відповідач надав відповідь до якої долучив дві довідки.

Відповідач не здійснив позивачу виплату додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн, передбаченої абзацом 1 пункту 1 Постанови №168, за липень 2023 року.

Вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у відповідності до Постанови № 168 за період перебування на лікуванні та додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн, передбаченої абзацом 1 пункту 1 Постанови №168 за липень 2023 року, позивач звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач в період з 13.04.2023 по 04.05.2023 дійсно проходив лікування, а саме через наслідки вибухової травми (07.02.2023) закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді цефалгічного синдрому без ознак ураження центральної нервової системи. При цьому, під час розгляду справи відповідач не надав до суду доказів та не вказав аргументованих доводів щодо підстав невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168 в сумі 100 000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).

Разом з цим, в матеріалах справі відсутні докази, які підтверджують, що у липні 2023 року відносно позивача командиром Військової частини НОМЕР_1 приймались бойові накази (бойові розпорядження), згідно яких позивач виконував бойові (спеціальні) завдання. Крім того, доказів участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, у липні 2023 року матеріали справи також не містять, а тому підстави для задоволення позову в цій частину відсутні.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №400, яка набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року, було внесено зміни до Постанови №168, а саме: пункт 1 постанови доповнено абзацами такого змісту:

"відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла)."

Постанову №168 доповнено п.2-1 (зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168»), яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Згідно з п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», вказаний п.2-1 Постанови №168 підлягає застосуванню з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до п.1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 730) (далі - Положення №671), Міністерство оборони України (далі за текстом - Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період. Міноборони є центральним органом виконавчої влади та військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили та Держспецтрансслужба.

Міноборони є уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі державної авіації.

Відповідно до п.8 Положення №671 Міноборони в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання.

Накази Міноборони, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності». Нормативно-правові акти Міноборони підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

Накази Міноборони, видані в межах повноважень, передбачених законом, є обов`язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами, місцевими держадміністраціями, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями незалежно від форми власності і громадянами.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, затверджено «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі - Порядок №260).

До 01.02.2023 Порядок №260 не містив в собі норм щодо виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої Постановою №168.

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за №177/39233, набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01.02.2023, затверджено зміни до Порядку №260.

Вказаними змінами Порядок №260 доповнено новим розділом XXXIV "Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану".

Пунктами 10-12 розділу XXXIV Порядку №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн також включаються військовослужбовці, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Отже, збільшена до 100000,00 гривень додаткова винагорода виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (за висновком ВЛК), який отримав поранення пов`язане із захистом Батьківщини і цей факт має бути підтверджено довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800, видану командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Встановлено, що відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 №12842 від 29.08.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) встановлено, що 07.02.2023 старший солдат за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 отримав вибухову травму: Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, акубаротравма. Забій м`яких тканин попереку. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , не в стані алкогольного сп`яніння, поблизу н.п. Красна Гора, Донецької області. Підставою видачі вказаної довідки є: наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2023 за №1230.

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1087/156, ОСОБА_1 в період з 13.04.2023 по 04.05.2023 перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні університетської клініки Національного медичного університету ім. О.О.Богомольця з діагнозом (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення): поширений остеохондроз, спондильоз хребта, з переважним ураженням шийного та поперекового відділів в стадії загострення, ускладнений протрузіями дисків С3-С4, С4-С5, С5-С6, вибуханням диска L5-S1. Гемангіома тіла Th7 хребця. Цервікалгія, лівобічна люмбоішіалгія. Виражений больовий, м`язево-тонічний синдром. Наслідки ЗЧМТ, струсу головного мозку (МВТ від 07.02.2023). Виражений цефалгічний синдром. Церебро-астенічний синдром. Суб`єктивний шум у вухах. Гіпертонічна хвороба ІІст., 3ст., ризик 2, кризовий перебіг (неускладнений гіпертонічний криз 27.04.2023). СН 0. ФВ - 58%. Гіпертонічна ангіопатія судин сітківки ОМ.

Згідно довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 за №440 від 05.07.2023 діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): наслідки вибухової травми (07.02.2023): закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, у вигляді цефалгічного синдрому, без ознак ураження центральної нервової системи - Травма, Так, пов`язана з проходженням військової служби. Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 №370 травма кваліфікується як легка.

Вертеброгенна торакалгія, люмбалгія, стадія нестійкої ремісії - Захворювання, Так, пов`язане з проходженням військової служби.

Гіпертонічна хвороба ІІ стадії (потовщення інтими-медіа до 1,1 мм, атеросклеротичні бляшки в обох загальних сонних артеріях), ступінь 1, СН0 ст. Обмежений остеохондроз шийного (С3-С6), грудного (Th5-Th6, Th7-Th-8), поперекового (L5-S1) відділів хребта, з незначним порушенням функції - Захворювання, Ні, не пов`язані з проходженням військової служби.

На підставі статті 39-б графи ІІ Розладу хвороб - Обмежено придатний до військової служби. Непридатний до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

У відповідності до витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 01.02.2023 року №3861 встановлено наступний причинний зв`язок: наслідки вибухової травми (07.02.2023): закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді цефалгічного синдрому без ознак ураження центральної нервової системи, що підтверджено довідкою про обставини травми від 29.08.2023 №12842, виданої т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_1 , 1980 року народження; - Травма, Так, Пов`язана із захистом Батьківщини.

Згідно вказаного витягу ЦВЛК постанову по причинному зв`язку травми за довідкою ВЛК військової частини НОМЕР_2 від 05.07.2023 за №440 - відмінено.

Отже, позивач в період з 13.04.2023 по 04.05.2023 дійсно проходив лікування, а саме через наслідки вибухової травми (07.02.2023) закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді цефалгічного синдрому без ознак ураження центральної нервової системи.

Таким чином, позивач перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, а тому мав право на виплату додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168 у розмірі до 100 000,00 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.