Справа № 520/18595/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 р.Справа № 520/18595/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2024, (головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., повний текст складено 05.04.24 року) по справі № 520/18595/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 ІІ , Військової частини НОМЕР_2 третя особа: Міністерство оборони України

про визнання протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати накази:

- командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29.05.2023 №68од/дск «Про результати службового розслідування» в частинах, що стосуються притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника логістики - заступника командира військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_1 та накладення на нього дисциплінарного стягнення «Попередження про неповну службову відповідність»;

- командира військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2023 № 124 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частинах, що стосуються притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника логістики - заступника командира військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_1 та накладення на нього дисциплінарного стягнення «Попередження про неповну службову відповідність».

В обґрунтування позову зазначив, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 . У червні 2023 р. йому стало відомо, що відносно нього та інших осіб здійснювалось службове розслідування, за результатами якого 15.06.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 виданий наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності на виконання наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29.05.2023 №68од/дск «Про результати службового розслідування».

Вважав, що накази прийняті з порушенням процедури проведення службового розслідування з огляду на не повідомлення позивача про підстави призначення, проведення, а також про результати службового розслідування, не надання можливості порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації, висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять, а також ознайомлюватися з актом службового розслідування.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 позов задоволено.

Військова частина НОМЕР_1 (далі відповідач 1), не погодившись із судовим рішенням, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просила скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції щодо порушення відповідачами порядку проведення службового розслідування, не врахування судом відсутності у особи, що проводить службове розслідування обов`язку витребовувати пояснення, запрошувати особу, відносно якої порушено службове розслідування до місця його проведення.

Вказує, що надання пояснень військовослужбовцем є лише одним із джерел отримання інформації, необхідної для встановлення обставин у межах службового розслідування.

Зауважує, що для притягнення до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований факт порушення та невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни або громадського порядку.

Просить врахувати, що наказ від 15.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності прийнятий на виконання наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29.05.2023 №68од/дск «Про результати службового розслідування».

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Військова частина НОМЕР_2 , Військова частина НОМЕР_2 ІІ (далі відповідачі 2, 3), Міністерство оборони України (далі третя особа) не подали відзиви на апеляційну скаргу.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, представники відповідача 1 та третьої особи просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки апеляційна скарга подана військовою частиною НОМЕР_1 , апеляційним судом розглядається справа в межах вимог апеляційної скарги, зокрема щодо правомірності наказу від 15.06.2023.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що майор ОСОБА_1 в спірний період проходив військову службу на посаді начальника логістики - заступника командира військової частини НОМЕР_3 , що підтверджується копією посвідчення офіцера (т. 2 а.с. 200-204).

Військова частина НОМЕР_3 є відокремленим підрозділом Міністерства оборони України без права юридичної особи, про що свідчить довідка Головного управління майна та ресурсів Міністерства оборони України № 45119 від 07.06.2019 (т. 3 а.с. 7-8).

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про основи національного спротиву" батальйон територіальної оборони входить в структуру бригади територіальної оборони Збройних Сил України.

Згідно письмових пояснень апелянта, військова частина НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 окремий батальйон територіальної оборони Збройних Сил України) є структурним підрозділом та знаходиться в прямому підпорядкуванні військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_5 окрема бригада територіальної оборони Збройних Сил України).

Дисциплінарною комісією оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у відношенні до ОСОБА_1 проведено службове розслідування, за наслідками якого складено акт службового розслідування від 28.05.2023 .

За висновками акту зазначено, що начальником логістики - заступником командира 82 обТрО майора ОСОБА_1 вчинені неправомірні дії, які полягають у недбалому ставленні до виконання службових обов`язків, що призвело до відсутності справної автомобільної техніки для забезпечення виконання завдань батальйону за призначенням та втраті військового майна. Отже, своїми діями майор ОСОБА_1 порушив вимоги визначені в абзаці 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, абзаці 2 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 76 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзаців 1, 3, 7, 8, 13 статті 77 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.(т. 2 а.с. 46-56).

15.06.2023 військовою частиною НОМЕР_1 , на підставі наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29.05.2023 №68 од/дск «Про результати службового розслідування», виданий наказ від № 124 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким зокрема ОСОБА_1 начальника логістики заступника командира військової частини НОМЕР_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у формі попередження про неповну службову відповідність (т. 1 а.с. 22-23).

Як зазначив апелянт вищевказаний наказ прийнятий на реалізацію наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29.05.2023 №68 од/дск «Про результати службового розслідування», метою якого було уточнення причин та умов, що призвели до втрат позицій військовою частиною НОМЕР_3 , яка знаходилася в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_6 окремої механізованої бригади.

Вважаючи вищевказані накази протиправними, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з порушення порядку проведення службового розслідування, процедури притягнення до відповідальності, не надання наказу, прийнятого за наслідками службового розслідування та який слугував підставою для прийняття наказу від 15.06.2023, що є достатньою підставою для визнання протиправними спірних наказів.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби врегульовано Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ) .

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ), затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України від 24.03.1999 №551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно ст. Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно з ст. 4 Дисциплінарного статуту установлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 5 Дисциплінарного статуту, зазначено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Згідно ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Положеннями ст. 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.

Так, згідно із статтею 83 Дисциплінарного статуту, на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Статтями 84, 85 Дисциплінарного статуту установлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Таким чином, з вищевказаних приписів Дисциплінарного статуту вбачається, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни.

Для притягнення військовослужбовця до відповідальності необхідно встановити: факт порушення, вину військовослужбовця, встановити ступінь його вини та з`ясувати причини і умови, що сприяли вчиненню військовослужбовцем правопорушення.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі - Порядок № 608).

Згідно пункту 1 розділу II Порядку № 608 службове розслідування може призначатися у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;

втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність наказом військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2023 № 124 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

Підставою для прийняття вищенаведеного наказу слугував наказ командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29.05.2023 №68од/дск «Про результати службового розслідування».

Разом з тим, відповідачами не надано до суду наказ командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29.05.2023 №68од/дск, який є предметом оскарження та на підставі якого прийнято наказ військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2023 № 124 .

Колегія суддів враховує, що під час розгляду справи, як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції вживалися заходи щодо отримання копій матерiалiв службового розслідування та наказу від 29.05.2023 №68од/дск командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » , шляхом витребування документів у Військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_7 , НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, та Галузевого державного архіву Міністерства оборони України.

На вимоги суду Військова частина НОМЕР_2 ІІ повідомила, що вищенаведені документи передані до Міністерства оборони України.

Міністерство оборони України зазначило, що не є розпорядником витребуваних судом документів та інформації, останні відсутні у користуванні та зберіганні безпосередньо Міністерства оборони України.

Галузевий державний архів Міністерства оборони України надав суду архівну довідку про те, що накази командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по основній діяльності, документи Військової частини НОМЕР_3 за весь період на зберігання до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходили та фото-витяг із Акту службового розслідування оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 28.05.2023 № 3659дск (т. 2 а.с. 2, 45-56).

Військові частини НОМЕР_3 та НОМЕР_1 повідомили, що наказ від 29.05.2023 №68од/дск переданий до архіву.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2024 зобов`язано Галузевий державний архів Міністерства оборони України надати до Другого апеляційного адміністративного суду:

відомості чи передавався наказ командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29.05.2023 №68од/дск «Про результати службового розслідування» Військовою частиною НОМЕР_1 до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України;

якщо так, надати копію наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29.05.2023 №68од/дск «Про результати службового розслідування» в частинах, що стосуються притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника логістики заступника командира військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_1 .

На виконання вимог ухвали суду, Галузевий державний архів Міністерства оборони України повідомив, що наказ командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29 травня 2023 року № 68од/дск «Про результати службового розслідування» в ГДА Міноборони не виявлено.

Починаючи з 24 лютого 2022 року в зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, для збереження архівних документів та недопущення їх втрати, документи військових частин, в тому числі оперативно-тактичного угруповання «Лиман», передаються в неопорядкованому стані неописані, частково розсипом. Науково-технічне упорядкування здійснюється силами працівників ГДА Міноборони. У зв`язку з цим стверджувати про наявність цього документу першочергово ГДА Міноборони не може.

Також, зауважив, що документи військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_3 на зберігання до ГДА Міноборони не надходили.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскільки відповідачем не надано наказ від 29.05.2023 №68од/дск, який слугував підставою прийняття наказу від 15.06.2023, отже не доведено його правомірності.

Доводи апелянта про дотримання порядку проведення службового розслідування, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки службове розслідування проводилося іншою установою, а не відповідачем, докази дотримання процедури його проведення у апелянта відсутні.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, що саме наявний в справі акт службового розслідування слугував підставою для прийняття наказу від 29.05.2023 № 68од/дск, враховуючи, що копія вказаного наказу на неодноразові вимоги суду не надана. Наказ від 15.06.2023 також не містить посилання на акт службового розслідування.

Отже, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не підтвердив належними та допустимими доказами дотримання процедури видання наказу від 15.06.2023.

Статтею 2 КАС України унормовано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є, зокрема, офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

За вимогами ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до статей 73, 74 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі полягає насамперед в активній ролі суду при розгляді справи. В адміністративному процесі, на відміну від суто змагального процесу, де суд оперує виключно тим, на що посилаються сторони, мають бути повністю встановлені обставин справи з метою ухвалення справедливого та об`єктивного рішення. Принцип офіційності, зокрема, виявляється у тому, що суд визначає обставини, які необхідно встановити для вирішення спору; з`ясовує якими доказами сторони можуть обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо цих обставин; а в разі необхідності суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, доповнити чи пояснити певні обставини, а також надати суду додаткові докази.

Як вже зазначалось, судами першої та апеляційної інстанції вживалися заходи щодо з`ясування обставин прийняття наказу від 15.06.2023, проте відповідачем доказів наявності таких підстав суду не надано, як і не зазначено наявності поважних підстав неможливості їх надання.

За таких обставин, судом було вичерпано процесуальну можливість для отримання доказів існування наказу від 29.05.2023 № 68од/дск , на дату прийняття іншого наказу від 15.06.2023.

У контексті обставин цієї справи, колегія суддів наголошує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказував, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Разом з цим, відповідно до приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії, чим спростовуються доводи апелянта про не доведення саме позивачем протиправності спірного наказу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Водночас у справі, що розглядається, відповідач 1, незважаючи на вжиті судом вичерпні заходи щодо збирання (отримання) доказів у справі, належним чином не довів обґрунтованість прийнятого ним наказу від 15.06.2023 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, як наслідок, у спірних правовідносинах діяв не у межах повноважень та не в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність наказу військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2023 № 124 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині, що стосується ОСОБА_1 та наявність підстав для його скасування.

Колегія суддів також зауважує, що не надає оцінки правомірності прийняття наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29.05.2023 №68од/дск «Про результати службового розслідування», оскільки такий не оскаржений суб`єктом владних повноважень, що його приймав.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в частині скасування наказу від 15.06.2023 прийнято за правильно встановлених обставин справи, з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 по справі № 520/18595/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 08.11.2024 року