Справа № 460/9636/24
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2024 року м. Рівне №460/9636/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не врахування "індексації грошового забезпечення" при обрахунку ОСОБА_1 "підйомної допомоги", передбаченої підпунктом 1 частини 3 статті 9-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

-визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не врахування "щомісячної додаткової грошової винагороди" та "індексації грошового забезпечення" при обрахунку ОСОБА_1 "грошової допомоги на оздоровлення", передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2015, 2016, 2017 рік;

-визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не врахування "індексації грошового забезпечення" при обрахунку ОСОБА_1 "грошової допомоги на оздоровлення", передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2018, 2019, 2020 рік;

-визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не врахування "індексації грошового забезпечення" при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей;

-визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не врахування "індексації грошового забезпечення" при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та щорічної основної відпустки;

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 "підйомної допомоги" передбаченої підпунктом 1 частини 3 статті 9-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з урахуванням "індексації грошового забезпечення";

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 "грошової допомоги на оздоровлення", передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2015, 2016, 2017 рік з урахуванням "щомісячної додаткової грошової винагороди" та "індексації грошового забезпечення";

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 "грошової допомоги на оздоровлення", передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2018, 2019, 2020 рік з урахуванням "індексації грошового забезпечення";

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з урахуванням "індексації грошового забезпечення";

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та щорічної основної відпустки з урахуванням "індексації грошового забезпечення".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 31.03.2020 № 21 позивача було звільнено зі служби, виключено зі списків особового складу та усіх видів грошового забезпечення. Вказав, що йому стало відомо, що відповідач протиправно не в повному обсязі нарахував та виплатив, зокрема підйомну допомогу, грошову допомогу на оздоровлення за 2015-2020 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, а також грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпустки. З підстав наведених у відзиві, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 27.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У встановлений ухвалою суду строк, відповідачем не подано до суду відзив на адміністративний позов, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду також не надходило.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений судом про можливість подання відзиву на позовну заяву, однак зазначеним правом не скористався. А тому враховуючи приписи ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 від 31.03.2020 № 21, позивача було з 31.03.2020 виключено зі списків особового складу та усіх видів грошового забезпечення.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.03.2022 у справі № 460/7617/21 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо врахування грудня 2015 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 31.12.2015. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 30.11.2018. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не врахування вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2018 по 31.03.2020; Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 31.12.2015, із застосуванням січня 2008 року як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) (з урахуванням виплачених сум). Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 30.11.2018. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2018 по 31.03.2020 із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (з урахуванням виплачених сум).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 березня 2022 року у справі №460/7617/21 в частині відмови позовних вимог щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням базового місяця січня 2008 року; нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 30 листопада 2018 року з урахуванням вимог абзаців 4,5,6 пункту 5 Порядку №1078 скасовано та в цій частині позов задоволено, абзац шостий та сьомий резолютивної частини судового рішення викладено в такій редакції: «Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосування базового місяця - січень 2008 року. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 31 березня 2020 року із урахуванням вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (з урахуванням виплачених сум)». У решті рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10.03.2022 у справі №460/7617/21 залишено без змін.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 11.01.2023 у справі № 460/27390/22 позов задоволено повністю. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із звільненням із військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, згідно з частиною 2 статті 15 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

На запит щодо надання публічної інформації, відповідач відповіддю від 29.05.2024 № 12/2/409 повідомив позивача, що виплати належних позивачу сум здійснювалися відповідно до норм чинного законодавства. Також вказав, що відповідно до пункту 4 Постанови № 704, розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховується виходячи з розміру 1762гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12, 13 і 14.

При звільненні позивачу не було виплачено належне йому в повному обсязі грошове забезпечення, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися за захистом свої прав до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язана із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям задаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання праці військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх трудових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Частинами 1-4 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 9 Закону №2011-XII встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно із абзацу першого пункту 3 статті 9-1 цього Закону, при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується: підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 10-1 Закону №2011-ХІІ один раз в рік військовослужбовцям виплачується грошова допомога на оздоровлення обрахунок якої здійснюється виходячи з розміру місячного грошового забезпечення.

Частиною 2 ст. 15 Закону №2011-XII визначено, що військовослужбовцям які звільняються зі служби виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошовою забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до ч. 14 ст. 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям які не використали щорічну або додаткову відпустку виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки обрахунок якої здійснюється виходячи з розміру місячного грошовою забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Частинами 3-4 статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 №2017-ІІІ (Закон №2017-ІІІ) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону №2017-ІІІ державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 №1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-ХІІ).

Статтею 2 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Згідно з ст. 6 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (в редакції до 01.01.2016 в розмірі 101 відсоток). У разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Відповідно до п. 2 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (Порядок №1078) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.

Згідно з пунктом 1.1 Порядку №1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. До 01.01.2016 поріг індексації встановлювався в розмірі 101 відсоток (внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року №77).

Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Суд зазначає, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації. Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-XII, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється грошова допомога на оздоровлення та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078. Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, та одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та щорічних відпусток.

Отже, не врахування відповідачем індексації грошового забезпечення при обрахунку підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової та щорічної відпусток призвело до виплати зменшеного грошового забезпечення та є протиправним, а тому такі виплати підлягають перерахунку.

Крім того, відповідно до ст. 9 Закону №2011-XII місячне грошове забезпечення складається з його основних та щомісячних додаткових видів, до яких входять підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер.

Згідно з ст. 10-1 Закону №2011-XII військовослужбовцям виплачується грошова допомога на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення, яка є складовою грошового забезпечення.

Тобто, враховуючи статті 9, 10-1 Закону №2011-ХІІ при обчисленні грошової допомоги на оздоровлення не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Суд звертає увагу, що під час проходження військової служби позивачу мала щомісячно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 виплачуватися щомісячна додаткова грошова винагорода, яка мала систематичний характер та з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок. Отже щомісячна додаткова грошова винагорода повинна враховуватися при розрахунку грошової допомоги на оздоровлення.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення позовних вимог у спосіб заявлений позивачем.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 78 цього кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд, за правилами, встановленими ст. 90 КАС України, перевіривши наявні в справі докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не врахування "індексації грошового забезпечення" при обрахунку ОСОБА_1 "підйомної допомоги", передбаченої підпунктом 1 частини 3 статті 9-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не врахування "щомісячної додаткової грошової винагороди" та "індексації грошового забезпечення" при обрахунку ОСОБА_1 "грошової допомоги на оздоровлення", передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2015, 2016, 2017 рік.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не врахування "індексації грошового забезпечення" при обрахунку ОСОБА_1 "грошової допомоги на оздоровлення", передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2018, 2019, 2020 рік.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не врахування "індексації грошового забезпечення" при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не врахування "індексації грошового забезпечення" при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та щорічної основної відпустки.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 "підйомної допомоги" передбаченої підпунктом 1 частини 3 статті 9-1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з урахуванням "індексації грошового забезпечення".

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 "грошової допомоги на оздоровлення", передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2015, 2016, 2017 рік з урахуванням "щомісячної додаткової грошової винагороди" та "індексації грошового забезпечення".

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 "грошової допомоги на оздоровлення", передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за 2018, 2019, 2020 рік з урахуванням "індексації грошового забезпечення".

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з урахуванням "індексації грошового забезпечення".

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та щорічної основної відпустки з урахуванням "індексації грошового забезпечення".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 11 листопада 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Суддя Д.П. Зозуля