Справа № 333/1751/24
Суддя: Піх Ю. Р.
Дата ухвалення: 2024-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/1751/24
Провадження № 2-а/333/56/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р. за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В., розглянувши справу за адміністративним позовом представника ОСОБА_1 адвоката Макаренка Валентина Миколайовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява представника ОСОБА_1 адвоката Макаренка Валентина Миколайовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 14.02.2024 № 73, якою ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржувану постанову незаконною з таких підстав: в ній зазначено, що 27.12.2023 року ОСОБА_1 видана повістка прибути 28.12.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, у визначений час ОСОБА_1 не прибув, про причини неявки не повідомив, доказів поважності причин неявки ним не надано. 14.02.2024 ОСОБА_1 доставлений до Комунарського РТЦК для складання протоколу, доказів неприбуття з поважних причин не надав, чим порушив ст. 1, ст. 37, 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 14.02.2023 № 73. Протокол складений головним спеціалістом управління командування ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, 27.12.2023 ОСОБА_1 дійсно була вручена повістка для прибуття 28.12.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 28.12.2023 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою надати довідку, про те що з вересня 2023 року є студентом 1 курсу денного відділення (бакалавр) Запорізького національного університету Міністерства освіти і науки України та отримати рішення про відстрочку від призову. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти. Посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовились отримати заяву та довідку про навчання та долучити її до особової справи, в канцелярії також відмовились підтвердити отримання документів. Повідомили, що без проходження військово-лікарської комісії явка до ІНФОРМАЦІЯ_2 буде не врахована, що буде наслідком притягнення до відповідальності.

14.02.2024 ОСОБА_1 був примусово доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де о 17-30 був складений протокол про адміністративне правопорушення. В протоколі було вказано що розгляд справи відбудеться 14.02.2024 о 17-30.

Фактично ж справа не розглядалась, не відбирались пояснення, не розглянуті клопотання, відмовлено в участі захисника. Наданий протокол про адміністративне правопорушення та була виписана повістка щодо прибуття 19.02.2024. Копія постанови від 14.02.2024 була надана ОСОБА_1 19.02.2024 в ІНФОРМАЦІЯ_2 . В постанові є відмітка про направлення копії постанови рекомендованим листом № 1348 від 17.02.2024.

Крім того, зазначив, що в постанові про адміністративне правопорушення не вказаний нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. Ст. 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити серед ішого зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. При цьому диспозиція адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, є бланкетною, тобто такою, яка відсилає до інших нормативно-правових актів, які визначають правила військового обліку. В постанові вказано, що ОСОБА_1 не з`явився за повісткою, чим порушив вимоги ст. 1, ст. 37, 38 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Вказані статті не тільки не передбачають обов`язку з`явлення за повісткою, а взагалі не мають згадування про повістку і обов`язок з`явитися за викликом.

Також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений не уповноваженою особою.

Статтею 255 КУпАП визначений вичерпний перелік уповноважених посадових осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення. Вказаною статтею посадовим особам територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки не надане право складати протоколи про адміністративні правопорушення. Постановою КМУ від 23.02.2022 № 154 затверджено «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», яким визначено їх права та обов`язки. Цим положенням також не передбачено право посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної

відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.

Такими діями посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 порушили права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. У постанові від 18.02.2020 у справі № 524/9827/16-а Верховний Суд зробив правовий висновок про те, що порушення прав особи на порядок розгляду справи є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України). Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Виходячи із змісту ст. ст. 268, 279 КУпАП, особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, має право брати участь у розгляді справи,

надавати пояснення, залучати докази, користуватись правовою допомогою адвоката тощо. Невід`ємним елементом права на участь і у розгляді справи є право бути завчасно повідомленим про час місце такого розгляду. При цьому висловлення такою особою заяви про розгляд справи без її участі не позбавляє орган, який розглядає справи, від обов`язку вжити заходів для завчасного повідомлення такої особи про час і місце розгляду справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише заумови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості, саме уповноважена посадова особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто «поза розумним сумнівом» довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Беручи до уваги те, що адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не вчиняв, вважає постанову про накладення адміністративного стягнення № 73 від 14.02.2024 протиправною і такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 05.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу запропоновано у 5-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

13.03.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача зазначила, що 27.12.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 була видана повістка прибути 28.12.2023 року о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується розпискою про отримання повістки власноруч підписаною ОСОБА_1 ОСОБА_1 у визначений дату та час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини не явки не повідомив, доказав поважності причин неявки ним не надано, за місцем проживання військовозобов`язаного не вдалось розшукати. На телефонний дзвінок за номером вказаний в розписці № НОМЕР_1 не відповідав. У зв`язку з цим до Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області було направлено звернення № 718/16 від 25.01.2024 щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративне правопорушення за ст.210-1 КУпАП.

14.02.2024 року гр. ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Доказів неприбуття за повісткою 28.12.2023 року о 09 год. 00 хв. з поважних причин не надав. 14.02.2024 року головним спеціалістом управління командування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 складено протокол № 73 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Йому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 17.30 14.02.2024 року, про що зроблено запис про це та підтверджується підписом ОСОБА_1

ОСОБА_1 надав пояснення, про що зроблено запис в протоколі. ОСОБА_1 не прибув 28.12.2023 року о 09 год. 00 хв. До ІНФОРМАЦІЯ_2 про причини не явки не повідомив, доказів поважності причин неявки ним не надано, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію ст. 1, ст. 37, ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Враховуючи, що зазначені дії, вчинені в умовах особливого періоду, громадянин ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

14.02.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 винесено Постанову № 73 за справою про адміністративне правопорушення, копія постанови надіслана рекомендованим листом за вих. № 1348 від 17.02.2024 року та копію постанови отримав 19.02.2024 року під особистий підпис ОСОБА_1 . Згідно книги обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_2 28.12.2023 року відсутня запис відвідувачів ОСОБА_1 . Згідно журналу реєстрації вхідних документів ІНФОРМАЦІЯ_2 28.12.2023 року заява від ОСОБА_1 не надходила. Тому вважає, що дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 при винесенні постанови № 73 від 14.02.2024 здійснені на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а постанова є законною та винесеною в межах правового поля.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що головним спеціалістом управління командування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 складений протокол про адміністративне правопорушення № 73 відносно позивача ОСОБА_1 про те, що 28.12.2023 військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_6 , про причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Протокол складено у присутності позивача. У протоколі зафіксовані його пояснення, згідно з якими останній зазначив, що він є студентом.

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_4 14 лютого 2024 року винесена постанова № 73 за справою про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Згідно з постановою суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що 27.12.2023 року громадянину ОСОБА_1 було вручено повістку про прибуття 28.12.2023 року о 09.00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується розпискою про отримання власноруч написаною ОСОБА_1 . 28.12.2023 року ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про наявність поважної причини не повідомив.

Згідно книги обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_2 28.12.2023 року відсутня запис відвідувачів ОСОБА_1 .

Згідно журналу реєстрації вхідних документів ІНФОРМАЦІЯ_2 28.12.2023 року заява від ОСОБА_1 не надходила.

Згідно з вимогами ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ч. 2 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24,02.2022. у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Так, судом встановлено, що 27.12.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було видано повістку прибути 28.12.2023 о 09.00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не заперечується самим позивачем.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , якому була вручена повістка під особистий підпис 27.12.2023 року представниками ІНФОРМАЦІЯ_6 28.12.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 не з`явився, про поважність причин не прибуття у строки визначенні ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не повідомив.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

З пояснень позивача слідує те, що він прийшов 28.12.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 та приніс довідку про те, що він є студентом, але йому було відмовлено в прийнятті документів, посилаючись на те, що без проходження військово-лікарської комісії явка до ІНФОРМАЦІЯ_2 буде не врахована, що буде наслідком притягнення до відповідальності. Належних підтверджень цього суду не надав. В журналі реєстрації вхідних документів ІНФОРМАЦІЯ_2 за 28.12.2023 року вказана інформація відсутня.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яку провести протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Воєнний стан та загальна мобілізація у встановленому законодавством України порядку неодноразово продовжувалися і станом на даний час в Україні введений воєнний стан та загальна мобілізація.

З 18.03.2014 року в Україні діє особливий період, який розпочався з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» і триває дотепер.

Відповідно до абзацу 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з п. 1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі Порядок №1487), цей Порядок визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.

Відповідно до п. 47 Порядку № 1487 у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки (додаток 13, для призовників - додаток 17 до Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:

- видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки у визначені ним строки, та надіслати копію наказу (розпорядження) у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки;

- вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки (за наявністю);

- письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;

- забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки.

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку № 1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 3 цього Додатку 2 до Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено: громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 цієї статті громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

Відповідно до ч.3 цієї статті, у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Абзацом 3 частини 9 статті 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово-зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 28.07.2010 №673 «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори», якою визначено виключний перелік поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а саме: смерть близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича дружини (чоловіка), яка сталася пізніше ніж за сім діб до дати початку зборів; хвороба або необхідність догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які проживають разом із військовозобов`язаним чи резервістом, у разі неможливості догляду за хворим іншим близьким родичем; здійснення стосовно військовозобов`язаного чи резервіста кримінального провадження, а також застосування до нього адміністративного стягнення або кримінального покарання, яке робить неможливим його прибуття; потрапляння під вплив надзвичайної ситуації, яка виникла під час призову на збори і стала перешкодою своєчасному прибуттю; складання державних іспитів у вищих навчальних закладах.

Крім того, відповідно до п.п. 21-24 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 (у редакції, чинній станом на 16.05.2024 та на час розгляду справи), - за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. Резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ. Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ. Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, за результатами встановлених обставин та досліджених доказів, доводів сторін, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки жодним чином не встановлені обставини, які б свідчили про порушення уповноваженими особами органів ІНФОРМАЦІЯ_7 вимог чинного законодавства щодо фіксації правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , складання протоколу від 14.02.2024 року, розгляду адміністративної справи щодо позивача, оформлення, складання та винесення постанови від 14.02.2024, які давали підстави для скасування цієї постанови.

Так, беззаперечним є той факт, що ОСОБА_1 особисто під розписку отримав повістку 27.12.2023 року щодо його явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 28.12.2023 року.

Належних підтверджень того, що ОСОБА_1 з`являвся в цей день суду не надано.

Крім того, 14.02.2024 року, він був примусово доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протколу, що не заперечується і самим позивачем.

Суд вважає, що постанова №73 від 14.028.2024 відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам чинного законодавства, стягнення, яке накладене на нього, у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. 00 коп. є мінімальним, передбаченим санкцією ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, під час розгляду справи не встановлено фактів бездіяльності чи протиправних дій з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо позивача, а тому у задоволенні його позову слід відмовити.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати (сплачений при подачі позову судовий збір) слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 250 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову представника ОСОБА_1 адвоката Макаренка Валентина Миколайовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію рішення направити учасникам справи.

Суддя Ю.Р. Піх