Справа № 500/6097/24
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6097/24

11 листопада 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач), у якому просить:

визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 19.04.2024 №72 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.04.2024 та зарахувати незараховані періоди проходження військової служби з 10.05.1982 по 15.06.1984 згідно військового квитка НОМЕР_1 від 15.04.1982 та періоди роботи в колгоспі Перемога з 10.08.1984 по 03.02.1990 та в колгоспі Таврія з 05.02.1990 по 03.09.1992.

Позов обґрунтований тим, що позивач 11.04.2024 звернувся до відділу обслуговування громадян №9 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду у Київській області (далі ГУ ПФУ у Київській області) з заявою про призначення пенсії за віком. Листом від 24.04.2024 відділ обслуговування громадян №9 ГУ ПФУ у Київській області направив рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області про відмову у призначенні пенсії за віком від 19.04.2024 №72. Відповідачем не зараховано до страхового стажу позивача періоди проходження військової служби згідно з військовим квитком, оскільки дата видачі військового квитка засвідчена нечітким відбитком печатки та дата призову на військову службу дописана чорнилами іншого кольору; періоди роботи в колгоспах «Перемога» та «Таврія», оскільки відсутні довідки із зазначенням інформації про встановлений і вироблений мінімум трудової участі в громадському господарстві.

Позивач не погоджується з такою відмовою органу Пенсійного фонду та стверджує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, в установі. При цьому вважає, що надав усі необхідні документи, що підтверджують його трудову діяльність та проходження військової служби, а відповідачем прийняте протиправне рішення, яким позбавлено його права на соціальний захист.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово у строк, встановлений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ГУ ПФУ у Київській області.

У строк, встановлений судом, надійшов відзив. Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком, яка за принципом екстериторіальності розглядалася ГУ ПФУ в Тернопільській області. Рішенням відповідача від 19.04.2024 №72 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком через недостатність страхового стажу.

Відповідно до наданих до заяви документів про стаж та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж заявника складає 25 років 06 місяців 27 днів, при необхідному 31 рік. Відповідачем не зараховано до загального страхового стажу період проходження військової служби через недоліки заповнення військового квитка; період роботи в колгоспах, оскільки відсутні довідки із зазначенням інформації про встановлений і вироблений мінімум трудової участі в громадському господарстві. Відповідач з посиланням на пенсійне законодавство та порядок ведення трудових книжок зазначає, що прийняв правомірне рішення, відтак просить відмовити у задоволенні позову (а.с.25-27).

ГУ ПФУ у Київській області надіслало письмові пояснення, з порушенням строку для їх надання, вказавши, що заява позивача ним не розглядалася та рішення не приймалося. Вважає, що ГУ ПФУ в Тернопільській області правомірно відмовило у призначенні пенсії за віком через недостатність страхового стажу (а.с.60-66).

Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), після досягнення віку 60 років, 11.04.2024 звернувся до ГУ ПФУ у Київській області з заявою про призначення пенсії за віком, надавши документи згідно з переліком, вказаним у розписці-повідомленні (а.с.34-35).

За принципом екстериторіальності структурним підрозділом для прийняття рішення за результатами поданої заяви визначено ГУ ПФУ в Тернопільській області, рішенням якого від 19.04.2024 №72 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с.6 зворот).

У цьому рішенні вказано, що вік заявника 60 років, страховий стаж складає 25 років 06 місяців 27 днів, що підтверджується розрахунком стажу (а.с.57).

За змістом оскаржуваного рішення за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

періоди проходження військової служби з 10.05.1982 по 15.06.1984 згідно військового квитка НОМЕР_1 від 15.04.1982, оскільки дата видачі військового квитка засвідчена нечітким відбитком печатки та дата призову на військову службу дописана чорнилами іншого кольору;

періоди роботи в колгоспі «Перемога» з 10.08.1984 по 03.02.1990 та в колгоспі «Таврія» з 05.02.1990 по 03.09.1992, оскільки відсутні довідки із зазначенням інформації про встановлений і вироблений мінімум трудової участі в громадському господарстві.

Період роботи з 01.07.2000 обчислено за даними наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Позивач не погоджується з рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком, вважає його протиправним та таким, що порушує його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі нормативно-правові акти.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-ІV).

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (частина третя статті 24 Закону №1058-ІV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Отже, законодавець передбачив зарахування до страхового стажу періоду роботи та членства у колгоспі і визначив для цього певні умови та порядок. Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.

До стажу роботи зараховується, серед іншого, також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю; військова служба.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 6 цього Порядку визначено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За приписами частин першої, третьої статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

З аналізу наведених норм слід дійти висновку, що основним документом, який підтверджує стаж роботи (за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування), є трудова книжка. При цьому лише у разі відсутності трудової книжки або записів у ній органи Пенсійного фонду мають право встановлювати стаж роботи на підставі інших первинних документів. У разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.

Для підтвердження страхового стажу ОСОБА_1 надав трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_2 , дата заповнення 15.12.1984, яка містить такі записи щодо спірного періоду:

колгосп Перемога,

запис №1, 10.08.1984, прийнятий в члени колгоспу Перемога,

запис №2, 03.02.1990, звільнений з колгоспу за власним бажанням,

колгосп Таврія,

запис №3, 05.02.1990, прийнятий членом колгоспу Таврія,

запис №4, 29.03.2000, звільнений з роботи за власним бажанням.

Запис про звільнення з колгоспу Перемога та з колгоспу Таврія засвідчені підписами уповноважених осіб та скріплений печаткою колгоспу (а.с.7 зворот, 8).

Також у трудовій книжці позивача є записи стосовно трудової участі в громадському господарстві, зокрема, про виконання річного мінімуму трудової участі в господарстві та встановлений мінімум трудової участі на рік. Так, на сторінках 18-19 трудової книжки є такі записи:

рік / прийнятий колгоспом трудовим мінімум / виконання річного мінімуму

1. 1984 / - / 102,

2. 1985 / 280 / 252,

3. 1986 / 280 / 281,

4. 1987 / 280 / 223,

5. 1988 / 280 / 323,

6. 1989 / 280 / 343,

7. 1990 / - / 19,

8. 1990 / 260 / 319,

9. 1991 / 280 / 355,

10. 1992 / 275 / 338.

Записи засвідчені підписом відповідальної особи та скріплені печаткою колгоспу (а.с.11 зворот, 10).

Трудова книжка містить також відомості про виконання річного мінімуму та нараховану заробітну плату за період з 1992 по 2000 в розрізі років, такий період відповідач враховує.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, період роботи в колгоспі Перемога з 10.08.1984 по 03.02.1990 та в колгоспі Таврія з 05.02.1990 по 03.09.1992 не зараховані до страхового стажу позивача, оскільки відсутні довідки із зазначенням інформації про встановлений і вироблений мінімум трудової участі в громадському господарстві. Однак такі періоди роботи позивача в колгоспах підтверджені належними записами трудової книжки.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників був врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 (далі - Основні положення). Відповідно до пунктів 1, 2, 5, 6 Основних положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу. До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання. Всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Також слід відмітити про встановлений взірець трудової книжки колгоспника та у розділі ІV «Відомості про роботу» вказуються відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис, а в розділі V «Трудова участь у громадському господарстві» - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Враховуючи наведені положення законодавства, суд вважає, що відомості про роботу у колгоспі, наведені у трудовій книжці колгоспника, є достовірними та не потребують уточнення через подання додаткових довідок.

Відтак, не зарахувавши до страхового стажу трудову діяльність позивача у колгоспі, відповідач діяв протиправно.

Щодо незарахування періоду проходження військової служби, то суд встановив, що на підтвердження проходження військової служби позивач разом з заявою про призначення пенсії за віком надав відповідачу військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий ОСОБА_1 , в якому зазначено, що він проходив військову службу у період з 10.05.1982 по 15.06.1984 (а.с.14-16, 31-32).

Суд вважає за необхідне зазначити, що вказана у військовому квитку дата початку військової служби не викликає сумнівів, усі записи військового квитка щодо проходження строкової служби є чіткими, виправлень, закреслень не мають.

На переконання суду, вказаний військовий квиток позивача є належним та достатнім доказом для зарахування періоду військової служби до страхового стажу. Виявлені відповідачем недоліки оформлення військового квитка позивача не можуть бути підставою для порушення права позивача на належне пенсійне забезпечення, а отже період проходження військової служби в період з 10.05.1982 по 15.06.1984 має бути зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 .

Також суд відхиляє доводи відповідача з приводу того, що у військовому квитку дата початку військової служби дописана чорнилом іншого кольору, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, оскільки ця Інструкція регламентує порядок ведення саме трудових книжок і її дія не розповсюджується на порядок ведення (заповнення) військово-облікових документів.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини у справі та наведенні положення законодавства, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 19.04.2024 №72 про відмову у призначенні пенсії за віком щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду проходження військової служби з 10.05.1982 по 15.06.1984 згідно з військовим квитком серії НОМЕР_1 від 15.04.1982, а також трудової діяльності в колгоспі ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10.08.1984 по 03.02.1990 та в колгоспі Таврія з 05.02.1990 по 03.09.1992 є протиправним і підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.04.2024 та зарахувати незараховані періоди до страхового стажу, то фактично мова йде про повторний розгляд заяви про призначення пенсії, а тому позовна вимога стосується зобов`язання ГУ ПФУ в Тернопільській області повторно розглянути питання призначення позивачу пенсії за віком. З приводу цього суд зазначає таке.

За нормами статті 26 Закону № 1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 років.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнув віку 60 років 16.03.2024, тобто набув право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-ІV при наявності необхідного страхового стажу.

Як слідує з розрахунку зарахованого відповідачем страхового стажу позивача, на час звернення за призначенням пенсії страховий стаж позивача складає 25 років 06 місяців 27 днів (а.с.57), про що також вказано в оскаржуваному рішенні (а.с.6). Зарахуванню до страхового стажу підлягають усі спірні періоди, після зарахування яких відповідач має знову розглянути питання призначення позивачу пенсії за віком.

При цьому щодо дати, з якої позивачу могла б бути призначена пенсія за віком, то суд зауважує, що за приписами пункту 1 частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

У спірних правовідносинах позивач набуде право на пенсію при виконанні умови про наявність необхідного страхового стажу з наступного дня після досягнення пенсійного віку, бо звернувся за пенсією не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, тобто з 17.03.2024.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 19.04.2024 №72 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.04.2024 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу військову службу з 10.05.1982 по 15.06.1984 згідно з військовим квитком серії НОМЕР_1 від 15.04.1982, а також трудову діяльність у колгоспі Перемога з 10.08.1984 по 03.02.1990 та в колгоспі Таврія з 05.02.1990 по 03.09.1992.

Перевіряючи дотримання критеріїв, яким має відповідати рішення, дії суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 КАС України, суд вважає, що такі не дотримані, ГУ ПФУ в Тернопільській області діяло не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до частини першої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн, сплачений відповідно до квитанції від 07.10.2024 (а.с.4 зворот).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 19.04.2024 №72 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.04.2024 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період проходження військової служби з 10.05.1982 по 15.06.1984 згідно з військовим квитком серії НОМЕР_1 від 15.04.1982 та періоди роботи в колгоспі Перемога з 10.08.1984 по 03.02.1990, в колгоспі Таврія з 05.02.1990 по 03.09.1992.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вулиця Саєнка Андрія, 10, місто Фастів, Київська область, 08500, ідентифікаційний код юридичної особи в )

Повний текст рішення складено та підписано 11 листопада 2024 року.

Суддя Чепенюк О.В.