Справа № 600/5151/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

13 листопада 2024 р. м. Чернівці Справа №600/5151/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІД ОІЛ» про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ ТА ІСТОРІЯ ЗАЯВИ

1.1. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІД ОІЛ» (далі заявник) 11.11.2024 року звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить:

- зупинити дію розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 06.11.2024 №1076-рл (внутрішній номер 154361) про анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 2000071 (термін дії з 25.11.2020 по 25.11.2025), видану ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІД ОІЛ», до набрання законної сили судовим рішенням у справі про оскарження розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 06.11.2024 №1076-рл (внутрішній номер 154361);

- заборонити Державній податковій службі України (код ЄДРПОУ - 43005393, юридична адреса: Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053) та її структурним підрозділам (Головному управлінню ДПС у Чернівецькій області) вчиняти дії по внесенню до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформації щодо анулювання ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІД ОІЛ» ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 2000071 (термін дії з 25.11.2020 по 25.11.2025) та/або зобов`язати поновити ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВІД ОІЛ» у Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах запис про дію (чинність) ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 2000071 (термін дії з 25.11.2020 по 25.11.2025) до набрання законної сили судовим рішенням у справі про оскарження розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 06.11.2024 №1076-рл (внутрішній номер 154361).

1.2. Заява подана до Чернівецького окружного адміністративного суду до відкриття провадження у справі, відповідно до положень статей 25,150,152,153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

ІІ. АРГУМЕНТИ ЗАЯВНИКА

2.1. В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник вказує про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІД ОІЛ» є суб`єктом господарювання, що створене та діє відповідно до вимог чинного законодавства України, а саме: зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.04.2020 , з 01.06.2020 перебуває на обліку як платник податку в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області, Глибоцька ДПІ.

2.2. Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань одним із основних видів економічної діяльності підприємства є роздрібна торгівля пальним. З метою здійснення основних видів своєї господарської діяльності підприємство у встановленому порядку отримало від ГУ ДПС у Чернівецькій області ліцензію: 1) на право роздрібної торгівлі пальним, реєстраційний номер 2000071, дата реєстрації 09.11.2022, термін дії з 25.11.2020 до 25.11.2025. Адреса місця торгівлі пальним відповідно до вказаної Ліцензії зазначено: Чернівецька область, Хотинський район, м. Хотин, вул. Незалежності, буд. 47В, АЗС з магазином.

2.3. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка на якій розташована АЗС з кадастровим номером :01:017:0064 належить на праві оренди ОСОБА_1 . 05 червня 2020 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (Орендар) з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальність «Від Оіл» (Суборендар) з другої сторони уклали договір суборенди земельної ділянки від 05.06.2020. Відповідно до пункту 1.1. Договору орендар передає, а суборендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 0,1165 га., що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:017:0064, цільове призначення якої 03.07. Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Згідно з паспортом прив`язки групи тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (паливо-заправочного пункту) по вул. Незалежності, 47- В, м. Хотин, Чернівецької області.

2.4. 28 серпня 2020 року ТОВ «ВІД ОІЛ» отримало дозвіл управління Держпраці у Чернівецькій області Державної служби України з питань праці №0071.20.77 щодо експлуатування устаткування, термін дії якого до 28.08.2025.

2.5. 04 листопада 2020 року ТОВ «ВІД ОІЛ» отримало дозвіл управління Держпраці у Чернівецькій області Державної служби України з питань праці №0083.20.77 щодо експлуатування устаткування, термін дії якого до 04.11.2025.

2.6. Витягом з розпорядження ГУ ДПС у Чернівецькій області від 06.11.2024 №1076-рл (внутрішній номер 154361) ТОВ «ВІД ОІЛ» підставою для анулювання стало «у зв`язку з встановленням факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії". Заявник вважає, що прийняття розпорядження від 06.11.2024 №1076-рл (внутрішній номер 154361) в частині, що стосується заявника, призведе до фактичного позбавлення його права на здійснення господарської діяльності. При цьому, неможливість здійснення господарської діяльності спричинить неотримання заявником прибутку від здійснення господарської діяльності та, як наслідок, неможливість виконання обов`язків щодо сплати податків та зборів до бюджетів всіх рівнів, неможливість виконання договірних зобов`язань перед третіми особами за укладеними договорами поставок пального.

2.7. Звертає увагу суду на те, що ТОВ «ВІД ОІЛ» є сумлінним платником податків, сплата яких до державного та місцевого бюджету за січень 2024 року - жовтень 2024 року склала 1 418 652,37 гривень, а відтак позбавлення його права на здійснення ліцензованих видів господарської діяльності призведе до ненадходження до бюджету податків в значних розмірах. Зазначає, що неможливість здійснення господарської діяльності матиме також негативний вплив на права та інтереси штатних працівників підприємства у кількості 8 осіб, оскільки у разі не отримання заявником прибутку від здійснення господарської діяльності ТОВ «ВІД ОІЛ» не матиме можливості виконання своїх зобов`язань щодо виплати працівникам заробітної плати та буде вимушений скорочувати штат підприємства.

2.8. У випадку скасування ліцензії підприємство змушене розірвати всі договори поставки з іншими суб`єктами господарювання та в наслідок цього нести додаткові витрати на відшкодування завданих збитків. Анулювання вищезазначеної ліцензії на підставі розпорядження ГУ ДПС у Чернівецькій області від 06.11.2024 №1076-рл призведе до застосування по відношенню до нього штрафних санкцій в значних розмірах з огляду на неможливість внаслідок позбавлення його права на здійснення передбаченої ліцензією діяльності та реалізації ним залишків належних йому пального в значних сумах, які зберігаються у складських приміщеннях, відомості про які підлягають виключенню з Єдиного реєстру місць зберігання у зв`язку з анулюванням ліцензій. Станом на 08 листопада 2024 року залишок палива А-95 становить 3593,94 літрів на суму 170712,15 грн та ДП- 14922,19 літри на з суму 636 132,96 грн, газ 5657,53 на суму 182 738,22 грн.

2.9. За таких обставин, ТОВ «ВІД ОІЛ» звертається до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви та повідомляє про те, що має намір звернутись до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправним та скасування розпорядження ГУ ДПС у Чернівецькій області від 06.11.2024 №1076-рл (внутрішній номер 154361), зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області поновити відповідну інформацію шляхом внесення до вказаного реєстру відомостей щодо наявності у ТОВ «ВІД ОІЛ» такої ліцензії.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. Відповідно до вимог статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

3.2. Частиною 1 статті 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

3.3. Відповідно до положень частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

3.4. Відповідно пунктів 1, 2, 4 та 5 ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

3.5. Із системного аналізу вимог наведених норм випливає, що забезпечення позову це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть ускладнити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

3.6. Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

3.7. Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

3.8. Законодавець встановив три підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності;

- наявні ознаки очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

3.9. У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008 надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

3.10. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють згідно частини 4 статті 150 КАС України дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

3.11. Відтак, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

3.12. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

3.13. При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

3.14. При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року №ETS N005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

3.15. Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

3.16. Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

3.17. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

3.18. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

3.19. Тобто, інститут забезпечення позову за своєю сутністю та з урахуванням європейського досвіду є інститутом попереднього судового захисту порушеного права.

3.20. На цій стадії процесу суд не констатує факт порушення права, однак забезпечує можливість виконання рішення суду, яке може бути прийнято на користь позивача.

3.21. Конституційний Суд України в рішенні від 30.01.2003 року, №3-рн/2003 У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 120, частини шостої статті 234, частини третьої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України (справа про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора) зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13) (пункт 9 мотивувальної частини рішення).

3.22. Європейський суд з прав людини у своєму рішення від 23.01.2014 року, №19336/04 Справа East/West Alliance Limited проти України вказав на те, що межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача (див., серед інших джерел, вищезазначене рішення у справі "Аксой проти Туреччини", п. 95, та рішення у справі "Кудла проти Польщі" [ВП], заява №30210/96, п. 157, ECHR 2000-XI) (пункт 227).

3.23. Окрім цього, в рішенні від 18.02.2010, № 54131/08 Справа Байсаков та інші проти України Європейський суд зазначив, " ... що процедура такого судового контролю становить, у принципі, ефективний засіб юридичного захисту у значенні статті 13 Конвенції стосовно скарг, пов`язаних з рішеннями про вислання та екстрадицію, але за умови існування можливості ефективної перевірки судами законності - з матеріально-правового та процесуального погляду - дискреційних дій органу виконавчої влади і можливості скасування ними такого рішення в разі необхідності (див. ухвалу у справі "Сливенко проти Латвії" [ВП], N 48321/99, п. 99, ЄСПЛ 2002-II). Однак, якщо заявник намагається запобігти своєму висланню з Договірної держави, такий засіб юридичного захисту буде ефективним лише в разі, якщо він автоматично зупиняє дію оскаржуваного рішення (див. рішення у справі "Жебремедин [Габерамадієн] проти Франції", №25389/05, п. 66, ЄСПЛ 2007-V) (пункт 75).

3.24. Отже, підсумовуючи наведене, слід прийти до висновку, що існування інституту забезпечення позову, обумовлено потребою в ефективному юридичному захисті прав та інтересів людини. Ефективне використання інституту забезпечення позову унеможливить порушення права людини, яке на думку останньої є порушеним.

3.25. З матеріалів заяви про забезпечення позову та доводів заявника вбачається наступне.

3.26. Так, розпорядженням Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 06.11.2024 №1076-рл (внутрішній номер 154361) анульовано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 2000071 (термін дії з 25.11.2020 по 25.11.2025), видану ТОВ «ВІД ОІЛ».

3.27. Як наголошує заявник, ТОВ «ВІД ОІЛ» не погоджується з указаним розпорядженням Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 06.11.2024 №1076-рл, оскільки вважає, що дії податкового органу в частині видання такого розпорядження безпосередньо порушують його права та законні інтереси.

3.28. Суд наголошує, що за своєю правовою природою розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 06.11.2024 №1076-рл фактично блокує діяльність ТОВ «ВІД ОІЛ» в частині роздрібної торгівлі пальним. Як наслідок, неможливість провадження господарської діяльності зумовить невиконання роздрібної торгівлі пальним договірних зобов`язань перед добросовісними контрагентами, що призведе до розриву відповідних господарських зв`язків, зупинення виробництва, втрати очікуваного прибутку, що очевидно вплине на результати господарської діяльності підприємства, заблокує формування доходу та виплати заробітної плати працівникам, а надалі і вивільнення працівників, що значно ускладнить відновлення господарської діяльності у разі вирішення спору на користь ТОВ «ВІД ОІЛ».

3.29. Вирішуючи питання забезпечення позову суд виходить й з того, що положення воєнного стану та руйнування економіки України в нинішніх складних для країни умовах вимагають здійснення безперервного виробництва матеріальних активів та насичення коштами фінансової системи країни, тому особливого значення набуває збереження функціонування виробничих потужностей та збереження суб`єктів економічної системи.

3.30. Фактично, у разі задоволення позову у справі щодо оскарження розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 06.11.2024 №1076-рл, не можливо буде виконати рішення суду, що виключає доцільність існування самого такого позову. У даному разі суд не надасть ефективного захисту потенційно порушеному праву, що є неприпустимим.

3.31. У наведених правовідносинах важливо знайти баланс між приватним інтересом ТОВ «ВІД ОІЛ» та публічним інтересом щодо забезпечення контролю за торгівлею пальним.

3.32. За таких обставин суд вважає, що реалізація розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 06.11.2024 №1076-рл не можлива до надання судом комплексної оцінки на предмет правомірності результатів перевірки та спірного Розпорядження.

3.33. Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для забезпечення позову у спосіб, який обраний заявником.

3.34. Обрання такого способу забезпечення позову є логічним, а не вжиття таких заходів призведе до істотного ускладнення в поновленні порушених прав та інтересів заявника, у разі задоволення позову.

3.35. При цьому, на переконання суду, зміст таких заходів забезпечення позову свідчить про те, що ці заходи спрямовано виключно на збереження існуючого становища ТОВ «ВІД ОІЛ» до вирішення судом спору по суті і є тимчасовим заходом, покликаним запобігти виникненню ускладнень та докладенню значних та невиправданих зусиль для відновлення господарської діяльності підприємства у разі ухвалення рішення на його користь.

3.36. Також, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб, не суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову та забезпечить ефективність судового захисту, у разі задоволення цього позову. Водночас такий захід забезпечення позову відповідає положенням КАС України та не відноситься до переліку заборон щодо забезпечення позову, передбачених цим Кодексом.

3.37. Суд наголошує, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, і не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про наявність підстав для анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

3.38. Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням співмірності таких заходів, а також виходячи із принципів справедливості та гуманізму, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

3.39. Вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову у цій категорії спорів судом враховано висновки суду, що викладені у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2021 року (справа №240/16920/21), від 15 квітня 2022 року (справа №440/6755/21), від 13 липня 2022 року (справа №240/26736/21), від 29 листопада 2023 року (справа №380/11108/23), від 15 березня 2024 року (справа №500/5854/23).

3.40. Згідно частин 1 і 2 ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановляння незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

3.41. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 156, 241, 243, 248 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІД ОІЛ» про забезпечення позову задовольнити.

2. Зупинити дію розпорядження Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 06.11.2024 №1076-рл до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі по суті спору.

3. Заборонити Державній податковій службі України та Головному управлінню ДПС у Чернівецькій області вчиняти дії по внесенню до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформації щодо анулювання Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІД ОІЛ» ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 2000071 (термін дії з 25.11.2020 по 25.11.2025) та/або зобов`язати поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІД ОІЛ» у Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах запис про дію (чинність) ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним реєстраційний номер 2000071 (термін дії з 25.11.2020 по 25.11.2025) до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі по суті спору.

4. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Анісімов