Справа № 460/7001/24
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2024 року м. Рівне №460/7001/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області, в якій просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області №85 від 06.05.2024 року щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29.04.2024.

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням періодів стажу : 01.09.1981 24.05.1982, 01.09.1982 01.07.1989, 08.09.1989 19.11.1999, 22.11.1999 31.03.2000, відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 01.09.1981, починаючи з 23.05.2024.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головне управління пенсійного фонду України в Рівненській області надало відповідь в якій відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком. Свою відмову обґрунтувало тим, що загальний страховий стаж позивача становить 13 років 05 місяців 09 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Відповідно до рішення Відповідача про відмову в призначенні пенсії від 06.05.2024 року №85 та розрахунку стажу, до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_2 від 01.09.1981, оскільки трудова книжка заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме: на першій (титульній) сторінці трудової книжки дата народження не відповідає паспортним даним та період навчання потребує уточнення, оскільки відсутній документ про навчання або уточнююча довідка про періоди, форму навчання та про набуття відповідної професії або кваліфікації. Позивач вважає, що відповідач безпідставно та протиправно відмовив в призначенні пенсії та просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 02.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими оскільки відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 60 років. Вік позивача становить 59 років 11 місяців 6 днів. Необхідний страховий стаж відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 31 рік. Страховий стаж позивача становить 13 років 5 місяців 9 днів. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач, 23.05.1964 народження, 29.04.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою встановленого зразка про призначення її пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішенням від 06.05.2024 №85 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що страховий стаж позивача становить 13 роки 5 місяців 9 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу, згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 від 01.09.1981, не враховано періоди роботи оскільки трудова книжка заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме: на першій (титульній) сторінці трудової книжки дата народження не відповідає паспортним даним та період навчання потребує уточнення, оскільки відсутній документ про навчання або уточнююча довідка про періоди, форму навчання та про набуття відповідної професії або кваліфікації.

Відтак, за наданими документами право на призначення пенсії за віком позивачка не має, оскільки відсутній страховий стаж 13 років 5 місяців 9 днів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Щодо соціальних виплат, стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).

Частиною першою статті 4 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Відповідно до ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом (до 01.01.2004). Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до 01.01.2004, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Згідно з ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

З аналізу Порядку № 637 видно, що трудовий стаж встановлюється на підставі уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників у разі відсутності відповідних записів у трудовій книжці.

Відповідно до пункту 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Судом встановлено, що згідно з записами №4 та №5 в трудовій книжці НОМЕР_4 від 01.09.1981, що видана на ім`я позивача, який навчався в Жданівському металургійному інституті з 01.09.1982 по 28.06.1984 та з 01.07.1986 по 01.07.1989 на денній формі навчання.

Вищевказаними документами підтверджується, що позивач навчався у вищевказаному навчальному закладі, а тому періоди навчання підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача

Відтак, з огляду на викладене та враховуючи сукупність поданих пенсійному органу документів, суд приходить до висновку, що орган Пенсійного фонду протиправно не зарахував до страхового стажу позивача весь період навчання з 01.09.1982 по 28.06.1984 та з 01.07.1986 по 01.07.1989.

Щодо позовних вимог про зарахування до страховового стажу періоди, робити які зазначені в трудової книжки НОМЕР_2 від 01.09.1981 ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_2 від 01.09.1981 ОСОБА_1

- Запис № 1 та №2 позивач з 01.09.1981 року (наказ №135 від 31.08.1981) по 24.05.1982 (наказ №86 від 27.05.1982) працював у Волноваському АТП на посаді слюсаря 1 розряду;

- Запис №9 та №15 0позивач з 8.09.1989 (розпорядження №399-л від 06.09.1989) по 19.11.1999 (наказ №497 л від 19.11.1999) працював у ВАТ «Запорізькому металургійному комбінаті «Запоріжсталь» ім. С. Орджонікідзе»;

- Запис №16 та №17 з 22.11.1999 (наказ №28-к від 22.11.1999) по 31.03.2000 (наказ №11-к від 31.03.2000) позивач працював на Підприємстві з іноземною інвестицією у формі ТОВ «Стіл Трек»;

- Запис №18 та №19 позивач 03.04.2000 (наказ №9-к від 03.04.2000) по 31.12.2006 (наказ №145 від 29.12.2006) працював у ТОВ «Торговий дім Запоріжсталь»;

- Запис №20 та №21 позивач 02.01.2007 (наказ №1-к від 02.01.2007) по 31.03.2011 (наказ №33-к від 31.03.2011) працював у ТОВ «МД Холдинг»;

- Запис №23 та №24 позивач з 01.04.2011 (наказ №41/3-к від 03.05.2006) по 26.04.2013 (наказ №69-ос від 26.04.2013) працював в ТОВ «МД Груп».

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, а саме пунктів 2.2, 2.4, 2.5, 2.6 та 2.7, 2.17 заповнення трудової книжки вперше провадиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У випадку виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу виправлення здійснюється адміністрацією того підприємства, де було зроблено запис. Якщо підприємство, яке внесло неправильний або неточний запис, ліквідовано, виправлення вносяться правонаступником, а при його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковано ліквідоване підприємство.

Всі записи в трудовій книжці за місцем роботи вносяться окремою строкою з посиланням на дату, номер і найменування відповідних документів.

Такі ж за змістом положення містяться в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженій наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110.

Отже, записи у трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем.

Трудова книжка позивача має чіткий запис про період його роботи та звільнення, в яких прослідковується наявність відтиску печатки підприємств, дата і номер наказу.

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що наявності незначного порушення, а саме відсутність номеру наказу та найменування особи, яка вносила запис, не є підставою для не зарахування спірного періоду до стажу його роботи.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Таким чином, відповідач має право, зокрема, у разі виникнення певних сумнівів щодо достовірності записів трудової книжки, чи відсутності окремих документів у архівних установах, для підтвердження стажу роботи, звертатися із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання певної інформації, в тому числі, уточнюючої довідки чи документів, що містять відомості про періоди роботи.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не зарахування позивачу при призначені пенсії до загального страхового стажу періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 01.09.1981 з 01.09.1981 по 24.05.1982, з 08.09.1989 по 19.11.1999, з 22.11.1999 по 31.03.2000, з 03.04.2000 по 31.12.2006, з 02.01.2007 по 31.03.2011, з 01.04.2011 по 26.03.2013 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області врахувати позивачу до загального страхового стажу період роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 01.09.1981 з 01.09.1981 по 24.05.1982, з 08.09.1989 по 19.11.1999, з 22.11.1999 по 31.03.2000, з 03.04.2000 по 31.12.2006, з 02.01.2007 по 31.03.2011, з 01.04.2011 по 26.03.2013. та призначити пенсію.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Так, відповідно до пункту першого вказаної статті пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня.

Оскільки позивач звернувся до пенсійного орану із заявою про призначення пенсії 29.04.2024 року, тобто в межах 3-місячного строку, відповідно призначення пенсії має відбутися саме з 24.05.2024 року - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на зазначене, рішення відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії відповідно до Закону 1058-ХV є протиправним.

У зв`язку з викладеним, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №85 від 06.05.2024 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувавши до страхового стажу:

- період роботи з 01.09.1981 по 24.05.1982 у Волноваському АТП на посаді слюсаря 1 розряду;

- період навчання з 01.09.1982 по 28.06.1984 та з 01.07.1986 по 01.07.1989 у Жданівському металургійному інституті на денній формі навчання;

- період роботи з 08.09.1989 по 19.11.1999 у ВАТ «Запорізькому металургійному комбінаті «Запоріжсталь» ім. С. Орджонікідзе»;

- період роботи з 22.11.1999 по 31.03.2000 на Підприємстві з іноземною інвестицією у формі ТОВ «Стіл Трек»;

- період роботи з 03.04.2000 по 31.12.2003 у ТОВ «Торговий дім Запоріжсталь»;

- період роботи з 02.01.2007 по 31.03.2011 у ТОВ «МД Холдинг»;

- період роботи 01.04.2011 по 26.04.2013 у ТОВ «МД Груп», та призначити пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 з 23.05.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 11 листопада 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя У.М. Нор