Справа № 592/12203/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 р. Справа № 592/12203/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.08.2024, головуючий суддя І інстанції: Титаренко В.В., м. Суми, повний текст складено 27.08.24 по справі № 592/12203/24

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Кандюка Павла Геннадійовича , Департаменту патрульної поліції

про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі за текстом ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 , перший відповідач), Департаменту патрульної поліції (далі за текстом ДПП, другий відповідач), у якому просив суд:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2549206 від 06.07.2024, винесену поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капралом поліції Кандюком Павлом Геннадійовичем відносно ОСОБА_1 та закрити справу про адміністративне правопорушення;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, які складаються із 1211,20 грн судового збору та 2000 грн витрат на професійну правову допомогу адвоката.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.08.2024 по справі № 592/12203/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Кандюка Павла Геннадійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено.

Скасовано постанову поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капралом поліції Кандюка Павла Геннадійовича серії ЕНА № 2549206 від 06.07.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

02.08.2024 представником позивача адвокатом Кондратенком Юрієм Миколайовичем подано до Ковпаківського районного суду м. Суми заяву про компенсацію судових витрат.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.08.2024 по справі № 592/12203/24 заяву ОСОБА_1 адвоката Кондратенка Юрія Миколайовича про компенсацію судових витрат повернуто заявнику без розгляду, у зв`язку з не доданням до заяви доказів її надсилання (надання) іншим учасниками справи.

Роз`яснено, що повернення заяви про компенсацію судових витрат не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Скориставшись правом повторного звернення, представник позивача, 14.08.2024 подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив суд ухвалити додаткове рішення суду у справі № 592/12203/24 про стягнення з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста ,буд. 3) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 14000 грн судових витрат, що пов`язані з наданням професійної правничої допомоги адвоката.

В обґрунтування поданої заяви зазначив, що відповідно до детального опису наданих послуг з розрахунком витрат на правову допомогу у справі № 592/12203/24 за договором про надання правничої (правової) допомоги № 1/7/24а від 19 липня 2024 року (далі Договір), загальний розмір витрат клієнта (заявника) на професійну правничу допомогу у даній справі, який підлягає сплаті складає 14000 грн.

З посиланням на численну практику Верховного Суду зазначив, що до понесених витрат на професійну правову допомогу відносяться, як оплачені стороною витрати до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування, так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору, а відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.08.2024 по справі № 592/12203/24 відмовлено в ухваленні додаткового рішення за заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Кондратенка Юрія Миколайовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора Кандюка Павла Геннадійовича, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 серпня 2024 року та ухвалити додаткове рішення суду у справі № 592/12203/24 про стягнення з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ ,вул. Федора Ернста, буд. 3) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 14000 грн судових витрат, що пов`язані з наданням професійної правничої допомоги адвоката у даній справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив про невідповідність висновків суду першої інстанції актуальній практиці Верховного Суду, відповідно до якої, витрати, які будуть оплачені стороною у майбутньому, включаються до понесених стороною судових витрат на професійну правову допомогу, відтак, відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не є підставою для відмови у їх стягненні. Стверджував, що ним подано до суду першої інстанції всі необхідні докази на підтвердження заявленого розміру судових витрат на правову допомогу, зокрема, Договір та звіт, складений на його виконання та узгоджений сторонами Договору, що свідчить про обґрунтованість суми та наявність підстав для задоволення заяви.

В іншій частині зміст апеляційної скарги дублює зміст заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що у провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебувала справа № 592/12203/24 за позовом ОСОБА_1 до інспектора Кандюка Павла Геннадійовича, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за наслідками розгляду якої рішенням суду від 02.08.2024 скасовано постанову поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Кандюка П. Г. серії ЕНА № 2549206 від 06.07.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення закрито, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

14.08.2024 до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 14000 грн судових витрат, що пов`язані з наданням професійної правничої допомоги. До заяви додані документи на підтвердження розміру понесених витрат: ордер на надання правничої допомоги, звіт/детальний опис надання послуг з розрахунком витрат на правову допомогу у справі № 592/12203/24 від 02 серпня 2024 року за договором про надання правничої (правової) допомоги № 1/7/24а від 19 липня 2024 року.

Представник Департаменту патрульної поліції надала суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та просила заяву залишити без задоволення. Клопотання мотивувала тим, що справа не є складною, а Єдиний державний реєстр судових рішень містить велику кількість судових рішень щодо справ в аналогічних правовідносинах, що не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ. Окрім цього, предмет спору в цій справі містить один епізод (постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2549206 від 06.07.2024 року), що не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних. Тобто, підготовка позовної заяви у справі № 592/12203/24 не вимагала від представника заявника вивчення та опрацювання нових матеріалів справи, пошуку норм законодавства, що регулюють оспорювані правовідносини та значного обсягу юридичної та технічної роботи; моніторингу руху справи та участі в судовому засіданні. Водночас, до заяви про ухвалення додаткового судового рішення по справі про відшкодування витрат на правову допомогу не додано документи, що свідчать про оплату заявником гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням йому правової допомоги в розмірі 14000 грн, оформлені у встановленому законом порядку. Тому, судові витрати на професійну правову допомогу є недоведеними і підстав для їх стягнення не має.

Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності у наданому представником позивача звіті порядку оплати гонорару та фактичних витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, а також не надання до суду документів, що підтверджують оплату гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 7 ст. 139 КАС України).

Так, у позовній заяві позивачем повідомлялось, що орієнтовний розмір судових витрат, який складається з витрат на надання професійної правової допомоги адвокатом Юрієм Кондратенком в суді першої інстанції складає 2000 гривень, а про остаточний розмір судових витрат в суді буде заявлено в процесі розгляду справи та постановлення остаточного рішення.

Як зазначалось вище, рішення у справі № 592/12203/24 було прийнято 02.08.2024, а з відповідною заявою про відшкодування витрат на правову допомогу представник позивача вперше звернувся засобами системи «Електронний суд» 02.08.2024, тобто в межах п`яти днів після ухвалення рішення, що відповідає вимогам вищенаведеної норми процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За змістом ч.ч. 3, 4 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 135 КАС України).

З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Положеннями ст. 19 цього Закону передбачено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат в суді першої інстанцій позивачем до матеріалів справи додано: копію ордеру на надання правничої допомоги серії ВМ № 1052375, копію Договору № 1/7/24а від 19.07.2024 про надання правничої (правової) допомоги, звіт/детальний опис наданих послуг з розрахунком витрат на правову допомогу у справі № 592/12203/24 за договором про надання правничої (правової) допомоги № 1/7/24а від 19.07.2024.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з однієї сторони та адвокат Кондратенко Юрій Миколайович, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії СМ № 000568 від 15.01.2019, виданого радою адвокатів Сумської області, з іншої сторони, уклали договір, предметом якого, є надання адвокатом оплатних правових послуг (правової допомоги) клієнту.

За змістом пункту 3.1. цього Договору адвокат має право у розумних межах визначати розмір свого гонорару (винагороди за правничі послуги), виходячи із вартості однієї години його роботи (по надання послуги), яка на день укладання договору складає 2000 (дві тисячі) гривень. Загальний розмір гонорару визначається затратами часу, складністю та обсягом послуг, особливостями виконання доручень клієнта, досвідом та завантаженістю адвоката. При цьому, не погодження клієнтом зміни розміру гонорару в ході виконання цього договору є підставою для відмови адвоката від прийняття/виконання доручень або розірвання договору.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що детальний перелік послуг, розмір гонорару, порядок оплати гонорару та фактичних витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, може визначатися звітом (детальним описом наданих послуг з розрахунком витрат на правову допомогу за договором) або окремо додатковою (ми) угодою (ми) до цього договору або в іншій узгоджений сторонами спосіб.

Відповідно до пункту 3.3. Договору, фіксовану (авансовану) суму гонорару, загальний його розмір та компенсаційні витрати, клієнт може сплачувати адвокату у готівковій або у безготівковій формі за їх взаємною домовленістю.

Згідно із детальним описом виконаних робіт адвокатом та здійснених ним витрат часу для надання правничої допомоги по справі № 592/12203/24 адвокат Кондратенко Юрій Миколайович (РНОКПП: НОМЕР_2 ), який надав правову допомогу, з однієї сторони, та клієнт ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), який отримав правову допомогу за договором у судовій справі № 592/12203/24, з іншої сторони, затвердили даний звіт.

Так, зокрема, зі змісту вказаного опису виконаних робіт колегією суддів встановлено, що адвокатом надано наступні послуги:

- оформлення матеріалів адвокатського досьє клієнта, складання адвокатського запита, опрацювання доказів по справі, консультування клієнта з наданням роз`яснень з правових питань по даному спору, складання і подання до суду позовної заяви тривалістю 3 години, загальною вартістю 6000 грн;

- моніторинг руху справи, участь у судових засіданнях тривалістю 4 години, загальною вартістю 8000 грн.

Загальний час роботи адвоката складає 7 годин.

Загальний розмір витрат клієнта на професійну правову допомогу у справі № 592/12203/24, що підлягає до сплати адвокату на 02 серпня 2024 року складає 14000 грн.

Колегія суддів враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 06.04.2022 у справі № 500/1410/21, відповідно до якого однією з особливостей нової процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу за Кодексом адміністративного судочинства України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

На переконання колегії суддів, зазначені норми (ст.ст. 134, 139) були введені в КАС України з 15.12.2017, у тому числі, з метою унормування відносин між суб`єктами, які потребують юридичного супроводу, та адвокатами. Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі із суб`єктом владних повноважень). Встановлена на законодавчому рівні можливість позивачів отримати відшкодування понесених витрат на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 у справі № 280/2635/20.

Крім того, відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 01 листопада 2022 року у справі № 757/24445/21-ц.

З огляду на викладене, посилання суду першої інстанції на відсутність документального підтвердження понесених судових витрат, колегія суддів вважає помилковими, оскільки детальний опис виконаних робіт було надано позивачем, а відсутність доказів оплати отриманих юридичних послуг жодним чином не впливає на вирішення спірних правовідносин.

Таким чином, з наведеного слідує, що звертаючись до суду першої інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення, представник позивача надав до суду всі необхідні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена позивачем.

Так, відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 23.04.2019 у справі № 826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Зі змісту норм ч.ч. 4, 5 та 6 ст. 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Колегія суддів зазначає, що незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч.5 ст. 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегією суддів взята до уваги позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 19.01.2023 у справі № 345/136/18, у якій з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, відповідно до якої при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, розумність гонорару та витрачений адвокатом час, Суд, за відсутності клопотання іншої сторони, самостійно зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу внаслідок їх непропорційності.

Також, Судом наголошено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

А відтак, суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат, керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Аналогічні висновки викладені також у постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 640/15803/19.

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, відповідач, заперечуючи проти заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу, вказував на їх недоведеність, неспівмірність та необґрунтованість, у зв`язку з чим просив суд апеляційної інстанції залишити без задоволення заяву, подану адвокатом Кондратенком Юрієм Миколайовичем в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі № 592/12203/24 про стягнення з Департаменту патрульної поліції витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 14000 грн.

Суд апеляційної інстанції враховує, що зважаючи на те, що понесені витрати відшкодовуватиме інша сторона, дослідження доказів вимагає ретельного підходу, адже їх стягнення, з одного боку, є компенсацією (певною мірою вимушених) фінансових затрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, але водночас ця компенсація не може бути надмірною. Тож окрім того, що витрати на правничу допомогу мають бути документально доведеними, вони мають відповідати також критерію співмірності у розумінні ч.5 ст. 134 КАС України.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів, враховуючи заперечення відповідача, зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме представником позивача складено позовну заяву та прийнято участь у трьох судових засіданнях.

Так, вартість послуг за оформлення матеріалів адвокатського досьє клієнта, складання адвокатського запита, опрацювання доказів по справі, консультування клієнта з наданням роз`яснень з правових питань по даному спору, складання і подання до суду позовної заяви тривалістю 3 години, загальною вартістю 6000 грн.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що послуги з оформлення матеріалів адвокатського досьє клієнта, складання адвокатського запита, опрацювання доказів по справі, консультування клієнта з наданням роз`яснень з правових питань по даному спору, які наведені в детальному описі виконаних робіт, не підлягають окремому відшкодуванню, оскільки надання правової допомоги в цій частині є складовою процесу розроблення та складання позовної заяви, а не самостійними послугами з надання правової (правничої) допомоги.

Суд апеляційної інстанції враховує, що складення позовної заяви не вимагало великого обсягу аналітичної й технічної роботи та витраченого часу, оскільки остання практично складається із викладення фактичних обставин справи, цитування нормативно-правових актів та практики Верховного Суду у подібних правовідносинах, не містить власних висновків адвоката, а відтак розмір правової допомоги в цій частині є завищеним та неспівмірним із обсягом та складністю виконаних робіт.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що послуги з надання правової допомоги у вказаній частині підлягають відшкодуванню лише у розмірі 3000,00 грн, що дорівнює 1.5 годині вартості роботи адвоката відповідно до умов Договору.

Дослідженим протоколом судового засідання від 31.07.2024, яке тривало не менше 4 годин, підтверджена участь представника позивача.

Водночас, слід зазначити, що вартість судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень, повинна бути також співмірною з ціною позову.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є постанова серії ЕНА № 2549206 від 06.07.2024 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Таким чином, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, з огляду на ступень складності даної справи, ціну позову, обсяг виконаної адвокатом роботи, а також прийняття судом першої інстанції рішення про задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що співмірною та пропорційною сумою відшкодування таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є 5000 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на те, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу дійшов помилкового висновку про необхідність підтвердження документально фактичної сплати послуг адвоката, що в свою чергу, призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.08.2024 у справі № 592/12203/24 слід скасувати, з прийняттям постанови про часткове задоволення заяви позивача.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.08.2024 по справі № 592/12203/24 - скасувати.

Прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3 м. Київ, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) грн.

У задоволенні іншої частини вимог заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова Я.М. Макаренко