Справа № 360/999/24
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/999/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 , поданим в його інтересах адвокатом Галкіним Вячеславом Леонідовичем, до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач), поданим в його інтересах адвокатом Галкіним Вячеславом Леонідовичем (далі представник позивача), до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач), в якому представник позивача з урахуванням уточненої позовної заяви від 11 вересня 2024 року б/н просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо здійснення розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 без врахування статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити розрахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати її призначення, тобто з 25 січня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 25 січня 2024 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, оскільки на момент звернення набув необхідний пільговий підземний стаж понад 25 років, що передбачено частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 02 лютого 2024 року № 81 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з посиланням на відсутність пільгового підземного стажу та ненадання довідок про підтвердження пільгового характеру праці.

Вказане рішення оскаржено позивачем у судовому порядку.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року у справі № 120/2268/24:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області від 02 лютого 2024 року № 81 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 січня 2024 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 10 липня 2001 року по 13 грудня 2001 року скловудом; до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію у відповідності до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступні періоди: з 13 травня 1994 року по 26 червня 1994 року та з 09 грудня 1994 року по 30 березня 1995 року; до пільгового підземного стажу на провідних професіях, який дає право на пенсію у відповідності до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: з 07 липня 1995 року по 04 вересня 1995 року, з 05 вересня 1995 року по 30 вересня 1996 року, з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 06 лютого 2017 року по 13 квітня 2017 року, з 03 липня 2017 року по 31 липня 2017 року, з 05 вересня 2017 року по 11 жовтня 2017 року та з 18 лютого 2019 року по 31 грудня 2021 року.

На виконання означеного рішення відповідач 14 травня 2024 року повторно розглянув заяву ОСОБА_1 від 25 січня 2024 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 10 липня 2001 року по 13 грудня 2001 року скловудом; до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію у відповідності до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступні періоди: з 13 травня 1994 року по 26 червня 1994 року та з 09 грудня 1994 року по 30 березня 1995 року; до пільгового підземного стажу на провідних професіях, який дає право на пенсію у відповідності до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: з 07 липня 1995 року по 04 вересня 1995 року, з 05 вересня 1995 року по 30 вересня 1996 року, з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 06 лютого 2017 року по 13 квітня 2017 року, з 03 липня 2017 року по 31 липня 2017 року, з 05 вересня 2017 року по 11 жовтня 2017 року та з 18 лютого 2019 року по 31 грудня 2021 року, та прийняв рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Водночас, при виконанні судового рішення відповідач допустив нове порушення прав позивача, яке не було предметом розгляду у попередній справі, що полягає у розрахунку розміру пенсії без врахування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Представник позивача зазначає, що відповідачем до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею за Списком № 1 зараховано 27 років 09 місяців 17 днів. Тобто у відповідача не було жодних правових підстав здійснювати розрахунок пенсії без врахування статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

З огляду на викладене, представник позивача вважає протиправними дії відповідача щодо нездійснення розрахунку розміру пенсії позивача з урахуванням норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Ухвалою від 04 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Галкіним Вячеславом Леонідовичем, залишено без руху.

Ухвалою від 16 вересня 2024 року про відкриття провадження в адміністративній справі судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області позовну заяву з додатками та ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі в електронному вигляді отримало 30 серпня 2024 року та 16 вересня 2024 року відповідно, а судом повідомлення про доставлення електронних документів отримані 02 вересня 2024 року та 16 вересня 2024 року відповідно, про що свідчать довідки про доставку електронного документа за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Електронного кабінету учасника процесу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

25 вересня 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на адресу електронної пошти суду за вхідним реєстраційним № 7808/2024 надійшов відзив на позовну заяву від 23 вересня 2024 року № 0200-0902-8/98880 разом з матеріалами відмовної пенсійної справи позивача.

Ухвалою від 27 вересня 2024 року відзив на позовну заяву від 23 вересня 2024 року № 0200-0902-8/98880 та всі документи, подані 25 вересня 2024 року в електронній формі на адресу електронної пошти Луганського окружного адміністративного суду, повернуто Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області без розгляду.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області позов не визнало, про що 03 жовтня 2024 року за вхідним реєстраційним № 8062/2024 через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подало відзив на позовну заяву від 03 жовтня 2024 року б/н. Проте, при судовому розгляді справи суд не враховує наданий відповідачем відзив, оскільки такий відзив подано поза межами встановленого судом строку (останній день на подання відзиву 01 жовтня 2024 року, дата складення відзиву 03 жовтня 2024 року, дата надходження до суду - 03 жовтня 2024 року, тобто з пропуском встановленого судом 15-ти денного строку) без заяви про поновлення пропущеного процесуального строку та доказів направлення позивачу.

07 жовтня 2024 року представником позивача за вхідним реєстраційним № 8111/2024 через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подано відповідь на відзив від 06 жовтня 2024 року б/н. Разом з цим, при судовому розгляді справи суд її не враховує, оскільки відзив на позовну заяву не враховано судом з наведених вище підстав.

Згідно з положеннями частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали судової справи в електронній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: кв. АДРЕСА_1 ) через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся з заявою від 25 січня 2024 року про призначення пенсії за віком.

Уповноваженим органом Пенсійного фонду України для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 02 лютого 2024 року № 81 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, визначених пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1) у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. У рішенні зазначено, що пенсійний вік, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1), становить 50 років. Вік позивача на дату звернення - 47 років 09 місяців 17 днів. Необхідний страховий стаж, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1), становить 25 років. Необхідний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1), становить 10 років. Страховий стаж особи становить 24 роки 06 місяців 22 дні, у тому числі пільговий стаж особи - 20 років 06 місяців 26 днів (з них: 05 років 04 місяці 28 днів - Список № 1, підземні роботи - 04 місяці 14 днів, провідні професії - 14 років 08 місяців 10 днів, навчання за фахом - 01 місяць 04 дні).

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з метою його оскарження.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року у справі № 120/2268/24, яке набрало законної сили 07 травня 2024 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 02 лютого 2024 року № 81 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 січня 2024 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 10 липня 2001 року по 13 грудня 2001 року скловудом; до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію у відповідності до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» наступні періоди: з 13 травня 1994 року по 26 червня 1994 року та з 09 грудня 1994 року по 30 березня 1995 року; до пільгового підземного стажу на провідних професіях, який дає право на пенсію у відповідності до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: з 07 липня 1995 року по 04 вересня 1995 року, з 05 вересня 1995 року по 30 вересня 1996 року, з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 06 лютого 2017 року по 13 квітня 2017 року, з 03 липня 2017 року по 31 липня 2017 року, з 05 вересня 2017 року по 11 жовтня 2017 року та з 18 лютого 2019 року по 31 грудня 2021 року;

- в іншій частині вимог відмовлено.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року у справі № 120/2268/24 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняло рішення від 14 травня 2024 року № 81, яким призначено ОСОБА_1 з 25 січня 2024 року пенсію за віком (умови призначення - ЗУ № 1058-IV, Прик. полож., п. 2, ч. 1; ЗУ № 1788, ст. 14 (Роботи підземні, професії за пост. №202 (25))), зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 10 липня 2001 року по 13 грудня 2001 року скловудом; до пільгового підземного стажу, який дає право на пенсію відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» такі періоди: з 13 травня 1994 року по 26 червня 1994 року та з 09 грудня 1994 року по 30 березня 1995 року; до пільгового підземного стажу на провідних професіях, який дає право на пенсію відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи: з 07 липня 1995 року по 04 вересня 1995 року, з 05 вересня 1995 року по 30 вересня 1996 року, з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року, з 06 лютого 2017 року по 13 квітня 2017 року, з 03 липня 2017 року по 31 липня 2017 року, з 05 вересня 2017 року по 11 жовтня 2017 року та з 18 лютого 2019 року по 31 грудня 2021 року; повний страховий стаж позивача складає 47 років 06 місяців 22 дні, в тому числі стаж на роботах підземних, професії за пост. № 202 (25) складає - 27 років 09 місяців 17 днів.

Разом з цим, дослідженням означеного рішення від 14 травня 2024 року № 81 про призначення пенсії судом встановлено, що при обчисленні розміру пенсії позивача відповідачем не застосовано положення статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», відповідно до якої мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Згідно з розрахунком стажу (форма РС-право) позивачу до підземного стажу за ст. 14, пост. 202, підземні, інші зараховано такі періоди: з 13 травня 1994 року по 26 червня 1994 року (01 місяць 14 днів), з 09 грудня 1994 року по 30 березня 1995 року (03 місяці 22 дні); до підземного стажу на провідних професіях за ст. 14, п/п, підземні інші зараховано такі періоди: з 07 липня 1995 року по 04 вересня 1995 року (01 місяць 28 днів), з 05 вересня 1995 року по 03 листопада 1995 року (01 місяць 29 днів), з 04 листопада 1995 року по 30 вересня 1996 року (10 місяців 27 днів), з 17 жовтня 1996 року по 22 квітня 1998 року (01 рік 06 місяців 06 днів), з 17 вересня 2002 року по 25 серпня 2003 року (11 місяців 09 днів), з 06 березня 2006 року по 30 вересня 2010 року (04 роки 06 місяців 25 днів), з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2010 року (03 місяці), з 01 січня 2011 року по 05 лютого 2017 року (06 років 01 місяць 05 днів), з 06 лютого 2017 року по 13 квітня 2017 року (02 місяці 08 днів), з 14 квітня 2017 року по 02 липня 2017 року (02 місяці 19 днів), з 03 липня 2017 року по 31 липня 2017 року (29 днів), з 05 вересня 2017 року по 11 жовтня 2017 року (01 місяць 07 днів), з 12 жовтня 2017 року по 17 лютого 2019 року (01 рік 04 місяці 06 днів), з 18 лютого 2019 року по 31 грудня 2021 року (02 роки 10 місяців 14 днів); сукупний стаж на таких роботах становить 19 років 10 місяців 10 днів.

Отже, позивач у спірні періоди працював на підземних роботах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано позовні вимоги, суд виходить з такого.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років (абзац перший частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV).

Абзацом третім частини першої статті 28 Закону № 1058-IV визначено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з абзацом першим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац дев`ятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).

Абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (застосовується з 1 жовтня 2017 року).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац третій частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Отже, з огляду на викладене, з 01 жовтня 2017 року за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Статтею 1 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон № 345-VI) передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення шахтарів, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз наведеної норми свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону № 345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону № 345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, та були зайняті на підземних роботах повний робочий день, працівники державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості, а також працівники шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Таким чином, за наслідками судового розгляду судом встановлено, що стаж ОСОБА_1 на підземних роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, становить більше 15 років, а саме 19 років 10 місяців 10 днів, і такий стаж врахований відповідачем до пільгового підземного стажу при призначенні пенсії.

Разом з цим, відповідачем протиправно не здійснено розрахунок пенсії позивача з урахуванням норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Оскільки саме відповідачем здійснено неправильний обрахунок пенсії позивача під час призначення пенсії на виконання судового рішення, то перерахунок пенсії з урахуванням норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» має бути проведений ОСОБА_1 з дати призначення пенсії, а саме з 25 січня 2024 року.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім, необхідним та ефективним:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, які полягають у неправильному обчисленні розміру пенсії при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за заявою від 25 січня 2024 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 з 25 січня 2024 року перерахунок пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити повністю лише зі словесним корегуванням обраного позивачем способу судового захисту.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону № 3674-VI за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Станом на 01 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3028,00 грн. Тобто, за одну вимогу немайнового характеру фізична особа мала сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Системний аналіз частини першої статті 5 та частини другої статті 245 КАС України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою немайнового характеру (такий правовий висновок про застосування норм Закону № 3674-VI при визначенні розміру судового збору за подання позовної заяви, в якій об`єднано об`єднанні декількох вимог, був зроблений Верховним Судом у постановах від 12 листопада 2019 року у справі № 640/21330/18, від 05 червня 2020 року у справі № 280/5161/19, від 02 вересня 2022 року у справі № 804/2339/17 та Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 9901/67/20).

З викладеного слідує, що однією позовною вимогою немайнового характеру є:

вимога про визнання протиправним акта як передумова для застосування способу захисту порушеного права - скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення;

вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права - зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо.

Позивачем в позовній заяві заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки означена позовна заява подана до суду в електронній формі через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд», позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 968,96 грн (1211,20 грн х 0,8).

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 968,96 грн, що підтверджено квитанцією від 11 вересня 2024 року за № ZYFE-QDD6-SKEE.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

Частиною восьмою статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на те, що судом встановлено порушення відповідачем конституційного права позивача на отримання пенсії у належному розмірі як складової частини права на соціальний захист і спір виник внаслідок неправильних дій територіального органу Пенсійного фонду України, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не вирішується, оскільки до ухвалення рішення суду клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката позивачем не заявлено і суду не надано доказів, які підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: кв. АДРЕСА_1 ), поданий в його інтересах адвокатом Галкіним Вячеславом Леонідовичем, до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (ідентифікаційний код 13322403, місцезнаходження: вул. Зодчих, буд. 22, «Поділля» район, м. Вінниця, Вінницький район, Вінницька область, 21005) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, які полягають у неправильному обчисленні розміру пенсії при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за заявою від 25 січня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 з 25 січня 2024 року перерахунок пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська