Справа № 300/8449/23
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 рокуЛьвівСправа № 300/8449/23 пров. № А/857/17687/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Карпатська кераміка на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року (головуючий суддя Шумей М.В., м. Івано-Франківськ) у справі № 300/8449/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Карпатська кераміка до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

ТОВ Карпатська кераміка звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 21.11.2023 №013089/0701 та від 21.11.2023 №013092/0701.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а також не досліджено обставини, що мають значення для справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує безпідставним проведенням контролюючим органом перевірки на підставі Постанови КМУ № 89 (в умовах чинності пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України), що відповідно тягне за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих за результатами такої незаконної перевірки податкових повідомлень-рішень. Вважає помилковими висновки суду першої інстанції з приводу реалізації позивачем готової продукції ТОВ «Епіцентр К» за цінами, нижчими за ринкові, оскільки ні судом, ні відповідачем не доведено, що договірна ціна продажу позивачем власної продукції не відповідала рівню звичайних (ринкових) цін, і така невідповідність була встановлена шляхом дотримання суб`єктом владних повноважень процедури та вчинення дій, що визначені законодавством України. Також зазначає, що висновки суду першої інстанції про те, що послуги, отримані від ПАТ «Івано-Франківськгаз» (розподіл природного газу), ТОВ «Центральна газопостачальна компанія» (природний газ), ТзОВ «Енерджі Трейд груп» (природний газ), ПАТ «Прикарпаттяобленерго» (реактивна електроенергія), ТОВ «Прикарпатенерготрейд» (активна електроенергія) в період реконструкції не використовувались у господарській діяльності товариства, не підтверджені ні документально, ні нормативно.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив щодо її задоволення, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено доказами, які є в матеріалах справи, що у період з 14.09.2021 року по 11.10.2021 року працівниками Головного управління ДПС в Івано-Франківській області проведено планову документальну виїзну перевірку ТОВ Карпатська кераміка з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2017 року по 30.06.2021 року з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 року по 30.06.2021 року, іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 30.06.2021 року.

За результатами вказаної перевірки складено Акт № 5830/09-19-07-01/32014889 від 20 жовтня 2021 року, згідно висновків якого контролюючим органом встановлено наступні порушення:

- п.187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 Nє 2755-VI із змінами та доповненнями, порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 року, в результаті чого занижено податок на додану вартість, який сплачується до державного бюджету в загальній сумі 1 307 228 грн.;

- п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого не складено та не зареєстровано податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних у граничний строк на загальну суму обсягу постачання 6533275 грн., сума податку на додану вартість 1306655 грн.

Не погодившись із висновками, викладеними в Акті перевірки, позивач подав заперечення від 02.11.2021 року № 45 та копії документів на спростування порушень, які контролюючим органом не взяті до уваги і Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області прийнято податкове повідомлення - рішення № 010344/0701 від 17.11.2021 щодо збільшення податкових зобов`язань по ПДВ на суму 969153,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 242 288,00 грн., яке оскаржено до ДПС України.

Згідно Рішення ДПС України №15107/6/99-00-06-01-01-06 від 13.06.2023, скаргу позивача частково задоволено, а податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області №010344/0701 від 17.11.2021 в частині збільшення податкових зобов`язань з ПДВ на суму 969153,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 242 288,00 грн. скасовано та зобов`язано Головне управління ДПС в Івано-Франківській області вжити заходів відповідно до вимог пп. 78.1.12 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

У період з 13.07.2023 по 26.07.2023 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області на підставі наказу №1200-п від 12.07.2023, керуючись наказом ДПС України №537 від 06.07.2023, проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Карпатська кераміка з питань дотримання вимог податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку контролю за правильністю висновків акту документальної планової виїзної перевірки ТОВ Карпатська кераміка () від 20.10.2021 року №5830/09-19-07-01/32014889 у частині встановленого порушення норм Кодексу, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 01.01.2017 року по 30.06.2021 року.

За результатами вказаної перевірки складено Акт №8891/09-19-07-01/32014889 від 31 липня 2023 року та підтверджено висновки акту перевірки ТОВ Карпатська кераміка від 20.10.2021 №5830/09-19-07-01/32014889 щодо встановлених порушень.

Не погодившись із такими висновками, позивач подав до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області заперечення від 17.08.2023 року №3 з додатками, які не були враховані, про що вказано у листі Головного управління ДПС в Івано-Франківській області №12800/ 6/09-19-07-01-06 від 29.08.2023.

Надалі позивачем отримано розрахунок податкових зобов`язань та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) по Акту та податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, а саме:

- №008880/0701 від 30.08.2023 - про збільшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 969153,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 242 288,00 грн.;

- №008881/0701 від 30.08.2023 - про застосування штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних у розмірі 57393,75 грн.

Не погодившись з вказаними повідомленнями-рішеннями позивачем знову подано скаргу до ДПС України про їх скасування.

Згідно Рішення ДПС України №34330/6/99-00-06-01-01-06 від 17.11.2023, скаргу позивача частково задоволено, а податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 30.08.2023 № 008880/0701 та № 008881/0701 в частині скасовано.

Відтак, з урахуванням Рішення ДПС України про результати розгляду скарги №34330/6/99-00-06-01-01-06 від 17.11.2023, Головне управління ДПС в Івано-Франківській області 21.11.2023 винесено нові податкові повідомлення-рішення, які отримані позивачем засобами поштового зв`язку 27.11.2023, а саме:

- податкове повідомлення-рішення від 21.11.2023 № 013089/0701 - про збільшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 812260,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 203065,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 21.11.2023 № 013092/0701 - про застосування штрафних санкцій за відсутність реєстрації податкових накладних у розмірі 39538,34 грн.

Вважаючи спірні податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною відповідно до ст.75 Податкового кодексу України вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Отже, виходячи з аналізу наведеної норми, слід зробити висновок, що перевірка діяльності суб`єкта господарювання за минулі періоди, яку податковий орган проводить на підставі податкових декларацій, фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, первинних документів, а також на підставі отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, є документальною перевіркою, що регламентовано підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30 березня 2020 року № 540-ІХ внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема підрозділ 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України доповнено пунктом 52-2 (в редакції внесених змін Законом України № 591-1X від 13 травня 2020 року), яким установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 18.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; та обігу цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 у справі № 816/228/17 сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Колегія суддів зазначає, що у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту платника, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника у такому випадку є саме оскарження рішення, яке може бути прийнято за результатами такої перевірки.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 23.11.2023 у справі №160/7797/23.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що враховуючи факт допуску працівників ГУ ДПС в Івано-Франківській області до перевірки, наказ на проведення перевірки було реалізовано.

Щодо доведеності встановленого актом документальної перевірки порушення, апеляційний суд зазначає наступне.

За результатами проведеного аналізу податкової звітності з податку на додану вартість, системи АІС Податковий блок, Єдиного реєстру податкових накладних, наданих до перевірки видаткових накладних ТОВ Карпатська кераміка перевіркою встановлено, що Карпатська кераміка протягом періоду з 01.01.2017 по 30.06.2021 реалізовувало готову продукцію (плитка керамічна в асортименті) за ціною, нижче звичайної ринкової ціни, покупцю пов`язаній особі - ТОВ Епіцентр К.

Фінансово-господарські операції між ТОВ Карпатська кераміка та ТОВ Епіцентр К проводяться на підставі укладеного договору поставки від 01.04.2010 № 866/60/10 (зі змінами та доповненнями), яким визначено пункт поставки - адреса розміщення гіпермаркету Покупця, що вказані в Заявці, куди Постачальник поставляє товар на умовах DDP та FCA (офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2000) - склад Покупця відповідно до Заявок останнього.

Крім того, перевіркою встановлено, що за період з 01.01.2017 по 30.06.2021 ТОВ Карпатська кераміка здійснено реалізацію готової продукції (плитка керамічна в асортименті) юридичним особам - ДБМО Райагробуд, Мале приватне підприємство Таля, ПП Каретний двір, ПП Карпатмонтаж, ПП Старий замок Рожнятів, Приватна виробничо-комерційна фірма В.С.К., ПП BAT ІЗАР, ПП ЗАГОТПРОДУКТ, ТЗОВ ФІРМА СТАР КОМПАНГ, ТОВ Корпорація Смарагд Прикарпаття, ТОВ ГУДВЕЛЛІ УКРАЇНА, TOB ЛЕОСІТІНВЕСТ, ТОВ РОЗНЕТ, ФГ ПОМІРКИ, ОСОБА_1 .

Перевіркою не встановлено юридичної залежності/пов`язаності між ТОВ Карпатська кераміка та вказаними вище юридичними та фізичними особами.

Реалізації ТМ зазначеним вище суб`єктам господарювання здійснювалася на підставі укладених однотипних договорів купівлі-продажу, де ТОВ Карпатська кераміка - Продавець, якими визначено наступне: найменування, кількість, ціна, що включає вартість упаковки та маркування, і діє на момент відвантаження товару, вказуються в накладних; сума Договору визначається сумою загальних вартостей товару, що вказаний у накладних, за якими Покупець отримує товар від Продавця; оплата Товару здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця; форма розрахунків - післяоплата 15 календарних днів; обсяг партії Товару, його найменування, сортність визначається Покупцем; продавець відвантажує Товар протягом п`яти календарних днів з моменту отримання заявки на відвантаження товару від Покупця; пункт навантаження, вул. Хмельницького, 81, Івано-Франківська область, м. Калуш; у разі неможливості виконати умови цього Договору Продавець повинен письмово повідомити про неможливість відвантажити товар у строки, обумовлені у цьому Договорі.

База оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених поварів/послуг не може бути нижче звичайних цін.

Відповідно до наявних інформаційних баз даних ДПС, ТОВ Епіцентр К є пов`язаною особою. Підтвердженням пов`язаності зазначеного СГ є те, що відповідно до інформаційних баз даних засновником ТОВ Карпатська кераміка із часткою 100 % є ТОВ Епіцентр К. Зазначене вказує на пов`язаність ТОВ Карпатська кераміка із ТОВ Епіцентр К та його можливість впливати на умови або економічні результати їх діяльності.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що реалізацію готової продукції здійснено пов`язаному СГ, що свідчить про обізнаність у здійсненні збиткових господарських операцій при реалізації такої продукції, наявна інформація свідчить про юридичну та фактичну залежність між ТОВ «Карпатська кераміка» та ТОВ «Епіцентр К».

Таким чином, перевіркою зроблено висновок, що застосування договірних цін в якості ринкових/звичайних цін в даних фінансово-господарських операціях між TОB Карпатська кераміка та ТОВ Епіцентр К суперечить вимогам пл. 14.1.71 пп. 14.1.219 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

У ході проведення перевірки встановлено, що ТОВ Карпатська кераміка за період з 01.01.2017 по 30.06.2021 при здійсненні операцій із реалізації готової продукції (плитка керамічна в різному асортименті) пов`язаній особі - ТОВ Епіцентр К отримувало від таких операцій від`ємний фінансовий результат (збиток), тобто готова продукція реалізовувалась за ціною, нижчою звичайної (в т.ч. нижчою виробничої собівартості). Виробнича собівартість готової продукції ТОВ Карпатська кераміка перевищує вартість реалізації готової продукції. Аналізом даних ЄРПН (додаток 1 до акту перевірки) та даних бухгалтерського обліку із відповідним підтвердженням первинними документами встановлено відхилення між вартістю продажу готової продукції пов`язаній особі - ТОВ Епіцентр К та звичайною ринкової ціною, за якою здійснювалась реалізація вказаної продукції іншим юридичним особам.

ТОВ Карпатська кераміка листом від 11.10.2021 №41 надано пояснення, що ТОВ Карпатська кераміка здійснює формування цін згідно затвердженого Положення про маркетингову цінову політику та діючого Податкового кодексу України - пп. 14.1.71 та пп. 14.1.219.

Для підтвердження відповідності цін ринковим надано копії специфікації до укладених договорів між ТОВ Карпатська кераміка та ТОВ Епіцентр К, також копії специфікацій до укладених договорів між ПАТ Нова лінія та іншими постачальниками плитки, а також копії прайс-листів ТОВ Карпатська кераміка.

Як встановлено Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області згідно представлених прайс - листів, ціни на продукцію класифікувалися за наступними позиціями: роздрібна ціна за 1 кв. м. / оптова ціна 1 (без транспортних витрат) (500 м2 - 1500 м2) / оптова ціна 2 (без транспортних витрат) (1500 м2 - 4500 м2), оптова ціна 3 (без транспортних витрат) (більше 4500 м2/місяць)

В ході перевірки встановлено, що в специфікаціях до договору поставки Nє866/60/10 від 01.04.2010 року (договір з ТОВ Епіцентр К) закладено ціну на товари на рівні оптова ціна 3 (без транспортних витрат) (більше 4500 м2/місяць).

Однак при аналізі видаткових та податкових накладних в розрізі номенклатури одного виду продукції за підсумками місяця не встановлено таких обсягів реалізації, як передбачено специфікацією.

Перевіркою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області також встановлено, що за період з 01.01.2017 по 30.06.2021 ТОВ Карпатська кераміка здійснено реалізацію готової продукції пов`язаній особі (ТОВ Епіцентр К) за заниженою ціною, яка не є ринковою, та не відповідає рівню звичайних цін, а саме, заниження на суму без ПДВ 2635784 грн., ПДВ - 527158 грн.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів, послуг, робіт не може бути нижче звичайної ціни, їх виробничої собівартості.

Оскільки статутом ТОВ Карпатська кераміка передбачено, що метою діяльності підприємства є здійснення виробничо-господарської та комерційної діяльності для отримання прибутку, а також у ході перевірки встановлено, що у ТОВ Карпатська кераміка відсутні економічні причини реалізації готової продукції за ціною, нижчою за звичайну ринкову, так як підприємство має збитковий характер діяльності, отже звичайна ціна на продукцію власного виробництва не може бути нижчою за фактичну собівартість кожної партії конкретного найменування продукції.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що встановлений перевіркою факт порушення ТОВ Карпатська кераміка пп. 14.1.36, пп. 14.1.71, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, п. 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №130 з урахуванням змін та доповнень в редакціях, що відповідають звітному періоду, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження бази оподаткування ПДВ на суму 2635784 грн, та відповідно, суми податкових зобов`язань на 527158 грн., є обґрунтованим і доведеним.

Крім того, перевіркою встановлено порушення вимог абзацу першого п.201.1 та абзацу першого п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України внаслідок нескладання та нереєстрації за наведеними вище операціями податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних у граничний строк на суму без ПДВ 2635784 грн, ПДВ - 527158 грн.

Також, за результатами проведеного аналізу виробничих звітів ТОВ Карпатська кераміка відповідачем встановлено, що готова продукція (плитка керамічна, інші керамічні вироби не вироблялась та не оприбутковувалась на склад готової продукції в період січень-квітень, жовтень 2017 року, січень, квітень, серпень 2018 року, січень 2019 року та в періоді реконструкції (модернізації) виробничих цехів, основних засобів з березня 2019 року терміном на 3 роки.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ Карпатська кераміка до перевірки надано накази щодо виробничих простоїв у зв`язку з тимчасовим виведенням з виробничого процесу основних засобів та їх консервацією в періодах січень, квітень, жовтень 2017 року, січень, квітень, серпень 2018 року, січень 2019 року, та у зв`язку з повною реконструкцією основних фондів з березня 2019 року, якими затверджено акти виробничого простою та консервацію основних засобів у відповідні періоди, з березня 2019 року наказано здійснити консервацію основних засобів терміном на 3 роки.

В акті перевірки зазначено, що нормами статті 34 КЗпП України, п. 2, п. 9 Положення про порядок консервації основних виробничих фондів підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.1997 № 1183 зі змінами та доповненнями, регламентовано, що в умовах простою та в умовах консервації зупиняється виробничий процес та господарська діяльність підприємства.

Водночас, як слушно зауважено судом першої інстанції, у періоді простою та консервації виробництва ТОВ Карпатська кераміка здійснювало списання ТМЦ (сировини, матеріалів і МШП), послуг сторонній організацій (з газо- та електропостачання, інші) на загальну суму 3897487 грн, що не є у даних періодах його господарською діяльністі, позаяк виробництво продукції товариства було зупинено і діяльність товариство не здійснювало.

Колегія суддів звертає увагу, під час проведення перевірки товариством не надано до перевірки документів (доказів), які б підтверджували факт використання ТМЦ/послуг у господарській діяльності.

З огляду на викладене, перевіркою зроблено висновок, що в періодах простою (консервації) виробництва печі були виключені, відтак списання ТМЦ у даних періодах не є господарською діяльністю товариства.

Також в ході перевірки було встановлено, що 10.04.2019 ТОВ Карпатська кераміка укладено з ТОВ Епіцентр К Інвестиційний договір №436.

За даними бухгалтерського обліку (оборотно-сальдова відомість по рахунку 68) в період січень 2017 року - червень 2021 року ТОВ Епіцентр К перераховано ТОВ Карпатська кераміка грошових коштів на суму 1976084,78 грн. - як оплату за реконструкцію Інвестиційного об`єкта відповідно до договору від 10.04.2019 № 436.

Відповідно до акта звірки взаємних розрахунків станом на 30.06.2021 заборгованість ТОВ Карпатська кераміка перед ТОВ Епіцентр К по договору від 10.04.2019 № 436 становить 1976084,78 грн.

Одночасно, на підставі укладеного договору підряду про виконання монтажних робіт від 26.12.2018 № 1502, де ТОВ Епіцентр К - Замовник, а ТОВ Карпатська кераміка - Підрядник, та з врахуванням змін, внесених додатковою угодою № 2 від 30.09.2020, п. 1.1 Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов`язання по виконанню монтажу металоконструкції та технологічного обладнання Замовника власними трудовими ресурсами та інструментальним обладнанням Підрядника на об`єкті: 1.1.2. Реконструкція виробничих будівель та споруд за адресою: Івано-Франківськ область, м. Калуш, вул. Богдана Хмельницького, 81 та 81в, а Замовник зобов`язується прийняти ці роботи та оплатити їх.

На підтвердження виконання зазначених робіт ТОВ Карпатська кераміка представлено акти виконаних робіт та зареєстровано податкові накладні в ЄРПН.

Крім того, в ході перевірки контролюючим органом було встановлено, що відділом державного архітектурного - будівельного контролю Калуської міської Ради зареєстроване повідомлення про початок виконання підготовчих робіт ІФ 73, об`єкт будівництва - Реконструкція виробничих будівель та споруд за адресою: Івано-Франківськ область, м. Калуш, вул. Богдана Хмельницького, 81 та 81в.

Водночас, в період з 01.01.2017 по 30.03.2021 відповідно до представлених актів про використану електроенергію ТОВ Карпатська кераміка здійснювало облік спожитої електроенергії двома приладами обліку.

Інших (додаткових) приладів обліку електроенергії за цей період зареєстровано не було.

Аналізуючи наведені Інвестиційний договір № 436, додатки до договору, договір підряду про виконання монтажних робіт №1502 від 26.12.2018, не вбачається, що виконання робіт ТОВ Карпатська кераміка здійснювалось з використанням електроенергії.

Більше того, під час перевірки товариством не надано належних та допустимих доказів, що реконструкція будівель та споруд пов`язана з витрачанням електроенергії.

Товариством також не надано конкретизований перелік з визначеними приміщеннями/будівлями/спорудами, що підлягали модернізації/реконструкції.

ТОВ Карпатська кераміка вартість таких ТМЦ (послуг) не було включено до складу витрат, які формують вартість (собівартість) продажу готової продукції (плитки керамічної), товарів (послуг), операції з постачання яких є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, та пов`язані з отриманням доходів, а віднесено, відповідно до даних бухгалтерського обліку, на інші операційні витрати (рах. 949) та в подальшому віднесено на рах. 79 фінансові результати, тобто такі ТМЦ (послуги) не були використані в оподатковуваних операціях/господарській діяльності товариства.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області обґрунтовано зроблено висновок, що ТОВ Карпатська кераміка в порушення д. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України не нараховано податкові зобов`язання на вартість ТМЦ (послуг) відповідно до номенклатури, які не будуть використані в оподатковуваних операціях/господарській діяльності, суми ПДВ, за якими під час їх придбання були віднесені до складу податкового кредиту, в результаті чого занижено показники у рядку 4.1 Декларацій відповідно до п. 198.5, п.199.1 ПКУ на загальну суму 779497 грн.

Зважаючи на викладене, висновок Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про порушення позивачем п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме нездійснення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, не складених на дату виникнення податкових зобов`язань на суму без ПДВ 3897487 грн, ПДВ 779497 грн., також є обгрунтованим.

На підставі акта перевірки ГУ ДПС в Івано-Франківській області, з урахуванням вимог ст. 102 Податкового кодексу України та п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, прийнято ППР від 30.08.2023 № 008880/0701 про донарахування 969153 грн. ПДВ та застосування 242288 грн. штрафних санкцій, № 008881/0701 про застосування штрафу в розмірі 57393,55 грн.

Виходячи з системного аналізу правових норм та обставин даної справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем доведені порушення, зафіксовані в акті документальної перевірки, а тому рішення суб`єкта владних повноважень є законними, винесеними з врахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Доводи та аргументи скаржника, наведені ним у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 311, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Карпатська кераміка залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року у справі № 300/8449/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар