Справа № 440/6924/24
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2024-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 листопада 2024 року

м. Київ

справа №440/6924/24

адміністративне провадження № К/990/42464/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 440/6924/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

До Полтавського окружного адміністративного суду подана позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення компенсації ОСОБА_1 податку з доходів фізичних осіб у розмірі 21962,63 гривень з нарахованої індексації грошового забезпечення на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі №440/8856/22;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 грошову компенсацію податку з доходів фізичних осіб у розмірі 21962,63 гривень з нарахованої індексації грошового забезпечення на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі № 440/8856/22.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.08.2024 задоволено позов. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб в розмірі 21962,63 грн з нарахованих сум індексації грошового забезпечення на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі №440/8856/22. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб в розмірі 21962,63 грн з нарахованих сум індексації грошового забезпечення на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі №440/8856/22.

На рішення суду першої інстанції військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року апеляційна скарга залишена без руху, в зв`язку з несплатою судового збору, наданий десятиденний строк для усунення недоліків з моменту отримання копії ухвали, шляхом сплати судового збору.

26 вересня 2024 року військова частина НОМЕР_1 подала клопотання про звільнення від сплати судового збору, обґрунтоване відсутністю коштів для його сплати, в підтвердження чого надано довідку апелянта про відсутність коштів для сплати судового збору від 26 вересня 2024 року № 1000.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору по справі № 440/6924/24 відмовлено.

05 жовтня 2024 року військова частина НОМЕР_1 подала клопотання про відстрочення сплати судового збору, обґрунтоване відсутністю коштів для його сплати, в підтвердження чого надала довідку апелянта про відсутність коштів для сплати судового збору від 04 жовтня 2024 року № 1022.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору у справі № 440/6924/24 відмовлено. Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року у справі № 440/6924/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанції військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції приходить до таких висновків.

Згідно з частиною 1 статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 328 КАС України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже, законодавством визначено, що обов`язковою умовою для реалізації такою особою права на касаційне оскарження є перегляд судового рішення в апеляційному порядку.

Скаржником подано касаційну скаргу на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року у справі № 440/6924/24 повернуто скаржнику.

Тобто рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року не було переглянуто в апеляційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 не переглядалося, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення військової частини НОМЕР_1 .

У касаційній скарзі також визначено предметом оскарження ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Повертаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржником не виконано вимоги ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Так, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року апеляційна скарга залишена без руху, в зв`язку з несплатою судового збору, наданий десятиденний строк для усунення недоліків з моменту отримання копії ухвали, шляхом сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що згідно довідки про доставку електронного листа військова частина НОМЕР_1 отримала копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 16 вересня 2024 року о 22:50 год. (в матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа в електронний кабінет системи "Електронний Суд").

26 вересня 2024 року військова частина НОМЕР_1 подала клопотання про звільнення від сплати судового збору, обґрунтоване відсутністю коштів для його сплати, в підтвердження чого надано довідку апелянта про відсутність коштів для сплати судового збору від 26 вересня 2024 року № 1000.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору по справі № 440/6924/24 відмовлено.

05 жовтня 2024 року військова частина НОМЕР_1 подала клопотання про відстрочення сплати судового збору, обґрунтоване відсутністю коштів для його сплати, в підтвердження чого надала довідку апелянта про відсутність коштів для сплати судового збору від 04 жовтня 2024 року № 1022.

Дослідивши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про його необґрунтованість, виходячи з того, що апелянтом не надано жодних доказів, які б підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору у даній справі фінансування з Державного бюджету України після отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважив, що обставини щодо фінансування діяльності суб`єкта владних повноважень стосуються його адміністративно-організаційної діяльності. Будь-які обставини, які пов`язані з цією діяльністю, в тому числі, і ті, що негативно впливають на її ефективність, не можуть розцінюватися як такі, що надають підстави для застосування до суб`єкта владних повноважень режиму «послаблення» у відносинах, які прямо чи опосередковано стосуються особи без такого статусу.

Також, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про воєнний стан" в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України. Запровадження воєнного стану не може бути підставою для безумовного продовження процесуального строку, відстрочення, розстрочення чи звільнення від сплати судового збору, а питання продовження процесуального строку у випадку невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні скаржника.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції зауважив, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень не є підставою для звільнення від сплати судового збору та зловживання процесуальними правами.

Отже, станом на 10 жовтня 2024 року вимоги ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року апелянтом не виконані.

Враховуючи викладене, ухвалою Другого апеляційного адміністративному суду від 10 жовтня 2024 року в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору у справі № 440/6924/24 відмовлено; апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року у справі № 440/6924/24 повернуто апелянту на підставі частини другої статті 298 КАС України та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, оскільки останнім недоліки апеляційної скарги зазначені в ухвалі суду від 16 вересня 2024 року у встановлений судом строк скаржником усунуто не було.

При цьому, Суд зауважує, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, органи влади, що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Отже, колегія суддів констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав не усунення недоліків, вірно застосував положення частини другою статті 298 КАС України та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС У країни, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

При цьому, Суд зауважує, що військова частина НОМЕР_1 не позбавлена можливості звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з відповідними вимогами у передбачений КАС України спосіб звернення.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 440/6924/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала у спосіб її надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.О. Єресько А.Г. Загороднюк В.М. Соколов