Справа № 380/6425/24
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року Справа № 380/6425/24 пров. № А/857/19704/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправної відмови, зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 1 липня 2024 року (суддя Мричко Н.І., м.Львів), -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУПФ) в якому просила:

визнати протиправною відмову ГУПФ у виплаті ОСОБА_1 суми пенсії, що підлягали виплаті ОСОБА_2 у розмірі 268713,16 грн і залишились недоотриманими у зв`язку з його смертю;

зобов`язати відповідача здійснити виплату позивачу пенсії в розмірі 268713,16 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_2 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року по справі №380/21408/21 (далі Рішення суду), і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 1 липня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

В доводах апеляційної скарги вказує, що позивач просить фактично змінити спосіб виконання судового рішення . Відтак нею обрано невірний спосіб захисту порушених прав. Зазначає, що виплата коштів не залежить від ГУПФ, а здійснюється за наявності відповідного цільового фінансування.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подала.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 за життя пенсії у розмірі 268713,16 грн.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_2 перебував на пенсійному обліку у ГУПФ як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII).

Рішенням суду, визнано протиправними дії ГУПФ щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії згідно довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства Внутрішніх справ України по Львівській області» №1922 від 01.07.2021 станом на 19.11.2019; зобов`язано ГУПФ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 відповідно до частин третьої, вісімнадцятої статті 43, частини третьої статті 51 та частин першої, третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення згідно довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства Внутрішніх справ України по Львівській області» №1922 від 01.07.2021 .

На виконання Рішення суду ГУПФ проведено перерахунок пенсії позивача.

Згідно з розрахунком на доплату пенсії сума до виплати складає 268713,16 грн.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 23.10.2023 серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату недоодержаної суми пенсії чоловіка у зв`язку із його смертю, яка нарахована на підставі Рішення суду.

Листом від 15.11.2023 ГУПФ повідомило позивача про те, що доплату, яка здійснена на виконання рішення можливо отримати за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати пенсії спадкоємцю.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою та третьою статті 61 Закону № 2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що «у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Виходячи з викладеного, частиною першою статті 61 Закону № 2262-ХІІ запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 затверджено «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»» (далі Порядок № 3-1).

Згідно із пунктом 4 Порядку № 3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Отже, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а батьки і дружина (чоловік) мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Таке саме право мають також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Як видно з матеріалів справи, на виконання Рішення суду ГУПФ було здійснено нарахування ОСОБА_2 доплату до пенсії в загальній сумі 268713,16 грн. Вказана сума не виплачена.

Позивач є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 13.11.2019.

Таким чином, відповідно до частини першої статті 61 Закону №2262-XII позивач має право на отримання нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 за життя пенсії у розмірі 268713,16 грн.

При цьому, позивач звернулася до ГУПФ із відповідною заявою про виплату нарахованої але не виплаченої її чоловіку ОСОБА_2 пенсії з дотриманням шестимісячного строку, встановленого частиною третьою статті 61 Закону №2262-XII.

Доводи апелянта про те, що вимоги позивача спрямовані на виконання Рішення суду не є релевантними, оскільки у вказаній справі судом досліджувалось питання про наявність у померлого ОСОБА_2 права на перерахунок та виплату пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, водночас, у справі що розглядається, предметом є питання про наявність у позивачки, як дружини померлого пенсіонера, права на отримання пенсійних виплат, що залишились недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Ба більше, у відмові виплатити позивачу спірну суму відповідач зазначив, що виконає відповідні дії лише у випадку покладення судом зобов`язань в частині такої виплати, що суперечить наведеним вище положенням статті 61 Закону № 2262-ХІІ.

Апеляційний суд встановив, що відповідач, відмовивши позивачці у виплаті суми недоодержаної пенсії, діяв протиправно.

Вказані висновки є підставою для задоволення позову.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 1 липня 2024 року без змін. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
С. М. Кузьмич