Справа № 600/2734/24-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/2734/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Маренича І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Капустяк О.І.,

представника позивача Бобика Й.Б.,

представника позивача Танас В.А.,

представника відповідача Проскурняк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства "Аріс" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Аріс" (далі - позивач) звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати винесене Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкові повідомлення-рішення від 03.01.2024 р. № 00000/20/Ж10/24-13-07-07-06, яким визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 283551,00 грн;

- визнати протиправними та скасувати винесене Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкові повідомлення-рішення від 03.01.2024 р. №00000/19/Ж10/24-13-07-07-06, яким визначено суму завищення бюджетного відшкодування в розмірі 2050000,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в розмірі 1025000,00 грн.;

- визнати протиправними та скасувати винесене Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкові повідомлення-рішення від 03.01.2024 р. № 00000/21/Ж 10/24-13-07-07-06, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 1157634,00 грн., в т.ч. основний платіж - 771756,00 грн., штрафна (фінансова) санкція (штраф) - 385878,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сукупність первинних документів, наданих на перевірку, зокрема виписані та зареєстровані постачальниками податкові накладні, платіжні доручення про оплату за придбаний товар у виробників цукру, договори з виробниками цукру, специфікації, видаткові накладні, договори з іноземними покупцями тощо, не дають підстав для сумніву щодо реальності господарських відносин між підприємством та його контрагентами, а тому податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

01.07.2024 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11:00 год 17.07.2024 р.

Відповідач проти позову заперечив, зазначив, що актом перевірки встановлено відсутність первинних бухгалтерських документів з належним чином оформленими обов`язковими реквізитами, які опосередковують продаж придбаного у ТОВ «Агро-Омс» та ТОВ сільськогосподарського підприємства «Імені Воловікова» за період березень 2023 р. травень 2023 р. активу цукру білого кристалічного фірмам «Танкова Груп» ЕООД, «Tropi Commodity Ltd», тому даний товар є таким, що фактично реалізований невідомим особам, ідентифікувати яких неможливо та відповідно, неможливо підтвердити його використання в господарській діяльності ПП «Аріс». Відтак, податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно та у відповідності із вимогами законодавства в результаті виявлених під час перевірки порушень.

17.07.2024 р. судом оголошено перерву до 11:00 год 21.08.2024 р.

Протокольною ухвалою від 21.08.2024 р. занесеною до журналу судового засідання закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті на 10:00 год 18.09.2024 р.

18.09.2024 р. відкладено розгляд справи на 10:00 год. 02.10.2024 р.

02.10.2024 р. судом оголошено перерву до 10:00 год 30.10.2024 р.

30.10.2024 р. судом оголошено перерву до 09:30 год. 04.11.2024 .

04.11.2024 р. представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

На підставі направлень від 24.11.2023 р. за №2584/Ж3/24-13-07-07-06, №2585/Ж3/24-13-07-07-06 та від 28.11.2023 р. за № 2616/Ж3/24-13-07-07-06 Головного управління ДПС у Чернівецькій області, наказу від 14.11.2023 р. №1381-п посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку приватного підприємства «АРІС» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за вересень 2023 р. у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.10.2023 р. № з урахуванням уточнюючого розрахунку від 31.10.2023 р. №) від`ємного значення податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої 14.12.2023 р. складено акт №7870/Ж5/24-13-07-07-06/31694524.

За результатами перевірки виявлено наступні порушення:

- заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників по рядку 9 Декларації з ПДВ за вересень 2023 р. «Усього податкових зобов`язань» на загальну суму без ПДВ 14942366,00 грн, сума ПДВ 2988474,00 грн, в т.ч. за березень 2023 р. в розмірі 3160800,00 грн, сума ПДВ 632160,00 грн, за квітень 2023 р. в розмірі 262834,00 грн, сума ПДВ 525687,00 грн, за травень 2023 р. в розмірі 8639625,00 грн, сума ПДВ 1727925,00 грн, за червень 2023 р. в розмірі 12682,00 грн, сума ПДВ 2536,00 грн, за серпень 2023 р. в розмірі 5833,00 грн, сума ПДВ 1167,00 грн, за вересень 2023 р. в розмірі 494992,00 грн, сума ПДВ 98999,00 грн (дане порушення впливає на розмір бюджетного відшкодування);

- внаслідок порушення пункту на порушення п. 44.1 ст. 44, п.п.14.1.191, п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, пп. б п. 200.4 ст. 200 ПК України по декларації з ПДВ за вересень 2023 р. встановлено: 1. заниження показників по рядку 18 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9-рядок 17) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету» колонки Б на загальну суму 771756,00 грн; 2. завищення показників по рядку 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 рядок 9 декларації) (позитивне значення)» колонки Б на загальну суму 2333551,00 грн; 3. завищення показників по рядку 20.2.1 «Сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 ст. 2001 розділу 5 Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 рядок 19.1), яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку» колонки Б на суму 2050000,00 грн; 4. завищення показників по рядку 21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) період (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)» колонки Б на загальну суму 283551,00 грн.

За результатами виявлених порушено, відповідачем 03.01.2024 р. прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- №00000/20/Ж10/24-13-07-07-06, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 283551,00 грн;

- №00000/19/Ж10/24-13-07-07-06, яким визначено суму завищення бюджетного відшкодування в розмірі 2050000,00 грн та застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в розмірі 1025000,00 грн;

- №00000/21/Ж10/24-13-07-07-06, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 1157634,00 грн, в тому числі основний платіж 771756,00 грн, штрафна (фінансова) санкція (штраф) 385878,00 грн.

Вказані рішення були оскарженні позивачем в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарги ПП «Аріс», ДПС України прийнято рішення від 12.03.2024 р. №6849/6/99-00-06-01-04-06, відповідно до якого податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями рішеннями, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність це - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами. Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до підпункту 14.1.191 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України зазначено, що постачання товарів це будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Згідно з абзацом другим пункту 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно зі статтею 44 Податкового кодексу України визначені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності. Так, відповідно до п.44.1 ст. 44 ПКУ для цілей оподатковування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподатковування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів (документи, створені в письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження і дозвіл адміністрації (власника) на їхнє проведення ); регістрів бухгалтерського обліку (носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм і т.п., призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування й узагальнення інформації з первинних документів, прийнятих до обліку ); фінансової звітності (бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період); інших документів, зв`язаних з вирахуванням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених вищевказаними документами.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно зі ст. 1 цього Закону господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Як вбачається зі змісту статті 4 вказаного Закону бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на основних принципах, серед яких превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми. Згідно з ч. 1 статті 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, визначає, що первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити, визначені п. 2.4 Положення: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства; зміст і обсяг господарської операції, одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дозволяють ідентифікувати особу, що брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом а) пункту 185.1 ст. 185 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

За приписами п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Підпунктом г) пункту 198.5 ст. 198 ПК України передбачено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У відповідності до п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою винесення податкових повідомлень - рішень стали висновки щодо господарських операцій позивача та ТОВ «Агро-Омс», ТОВ сільськогосподарське підприємство «Імені Воловікова» та «Танкова Груп» ЕООД, «Tropi Commodity Ltd» щодо купівлі-продажу цукру кристалічного.

Судом встановлено, що в період з березня 2023 р. по серпень 2023 р. ПП «Аріс» здійснювало придбання товару, зокрема «Цукор білий кристалічний в мішкотарі» у постачальників ТОВ «Агро-Омс» та ТОВ сільськогосподарського підприємства «Імені Воловікова».

Відповідно до договору поставки №1/01-02/23 від 01.02.2023 р. ТОВ «Агро-Омс», яке іменоване надалі «Постачальник», з однієї сторони, та ПП «Аріс», яке іменоване надалі «Покупець» уклади даний договір. Згідно якого Постачальних зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю, який в свою чергу повинен прийняти та оплатити Товар у повному розмірі на умовах та в порядку визначених цим Договором. Предметом поставки є цукор білий кристалічний, який відповідає ДСТУ 4623-2006/ГОСТ 31361-2008.

Відповідно п 4.1 товар поставляється зі складу Постачальника, який знаходиться за адресою, вказаною у специфікації до Договору (поставка товару на умовах FCA автомобільним транспортом, що визначаються Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової плати, якщо інший базис поставки не вказаний у Специфікації. Датою поставки партії товару автотранспортом зі складу Постачальника є дата відвантаження Товару, що відповідає даті виписки Постачальником видаткової накладної.

Відповідно до договору поставки №033 від 25.05.2023 р. між ТОВ сільськогосподарське підприємство «Імені Воловікова» (Постачальник) ПП «Аріс» (Покупець) постачається і передається у власність товар, а саме цукор білий кристалічний). Поставка товару постачальником здійснюється партіями згідно заявок Покупця, за місцезнаходженням Товару (поставка товару на умовах FCA автомобільним транспортом, що визначаються Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової плати, якщо інший базис поставки не вказаний у Специфікації.

В акті перевірки відповідачем вказувалось, що в ході перевірки ПП «Аріс», встановлено відсутність первинних бухгалтерських документів з належним чином оформленими реквізитами, які опосередковують продаж придбаного у ТОВ «АГРО-ОРМС», ТОВ СП «ІМЕНІ ВОЛОВІКОВА» за період березень 2023 р. травень 2023 р. активу Цукру білого кристалічного (загальний обсяг постачання за основою ставкою 20 % - 14417675,00 грн, сума ПДВ 2883535,00 грн) фірмам «Танкова Груп ЕООД» та «Tropi Commodity Ltd».

Проте, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно Специфікації до договору поставки №1/01-02/23 від 01.02.2023 р. з ТОВ «АГРО-ОРМС», товар поставляється на умовах FCA, а згідно до Специфікації до договору поставки №033 від 25.05.2023 р. з СП «ІМЕНІ ВОЛОВІКОВА» товар поставляється на умовах EXW.

Відповідно до "Інкотермс" Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати» умови поставки FCA FREE CARRIER, франко-перевізник означає, що продавець здійснює поставку товару, який прийшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.

Умови поставки EXW EX WORKS, франко-завод. Термін «франко-завод» означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці, без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь який приймаючий транспортний засіб.

Відповідно до п. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р.№363 (далі Правила 363) товарно-транспортна документація комплект юридичних документів. на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Згідно пп. 11.1 п. 11 Правил №363 Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми наведеної в додатку 7 до цих Правил , за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, імя, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль(марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп, пункти навантаження, та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Судом досліджені, надані позивачем видаткові накладні та товарно-транспортні накладні ТОВ «Агро-Омс», ТОВ сільськогосподарське підприємство «Імені Воловікова». Отримання цукру від імені ПП «Аріс» на підставі довіреностей здійснювалося наступними особами (водіями), а саме: ФОП Булезюк В.Д. (довіреність №34 від 08.03.2023 р. довіреність №62 від 29.05.2023 р., Проданюк М. (довіреність №35 від 09.03.2023 р. (перевізник ТОВ «Саінчук С.І.»), Гринчук Ю. (довіреність №36 від 09.03.2023 р., перевізник ТОВ «НОРМАТРАНС»), Паламарюк Г. (довіреність №38 від 13.03.2023 р., перевізник ФОП Ніка М.Д.), Івасюк О. (довіреність №39 від 13.03.2023 р., перевізник -ТОВ "Саінчук С.І.); Пепеля Г. (довіреність №37 від 13.03.2023 р. перевізник - ФОП Булезюк В.Д.); Басараба Р. (довіреність №41 від 03.04.2023 р., перевізник - ФОП Нікорюк М.Т.), Мельник Ф. (довіреність №40 від 03.04.2023 р., перевізник - ФОП Нікорюк М.Т.), Кофлер А. (довіреність №42 від 06.04.2023 р., перевізник - ФОП ОСОБА_1 ), Торський А. (довіреність №43 від 19.04.2023 р., довіреність №47 від 03.05.2023 р., довіреність №61 від 28.05.2023 р., перевізник - ФОП ОСОБА_2 ), Матей І. (довіреність №45 від 27.04.2023 р., довіреність №54 від 15.05.2023 р., перевізник - ФОП ОСОБА_1 ) Кириляк Ю. (довіреність №46 від 02.05.2023 р., перевізник - ФОП ОСОБА_1 ), Мухін О. (довіреність №48 від 03.05.2023 р., перевізник - ФОП ОСОБА_3 ), Скакун О. (довіреність №51 від 11.05.2023 р., перевізник - ФОП ОСОБА_4 ), ОСОБА_5 (довіреність № 49 від 10.05.2023 р., перевізник - ФОП ОСОБА_4 ), Руссу О. (довіреність №50 від 10.05.2023 р., перевізник - ФОП ОСОБА_1 ), ОСОБА_6 (довіреність №53 від 15.05.2023 р., перевізник -ФОП ОСОБА_7 ), ОСОБА_8 (довіреність №52 від 15.05.2023 р., перевізник - ФОП ОСОБА_4 ), ОСОБА_9 (довіреність №55 від 16.05.2023 р., перевізник - ФОП ОСОБА_7 ), ОСОБА_10 (довіреність №56 від 18.05.2023 р., перевізник - ПП " ОСОБА_11 "), Галінський А. (довіреність №57 від 18.05.2023 р., перевізник - ПП " ОСОБА_11 "), Задорожний Ю.- довіреність №60 від 23.05.2023 р., перевізник- ФОП ОСОБА_12 ), Шлек В. (довіреність №59 від 22.05.2023 р., перевізник - ФОП ОСОБА_7 ).

Як вбачається із акту перевірки, відповідач вказує, що документи стосовно перевізників, що зазначені в наданих товарнотранспортних накладних, де замовником перевезень значиться ПП «Аріс», до перевірки не надано, за даними бухгалтерського обліку взаєморозрахунки з ними взагалі відсутні, що не дало можливість відповідачу підтвердити факт перевезення цукру та доставки в пункт розвантаження/доставки за адресою: м. Чернівці, вул. Нижньобазарна, 8А.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідно до контрактів №2 від 24.10.2022 р. та №4 від 04.11.2022 р. ПП «Аріс» (Продавець) продає цукор з цукрових буряків в кількості та по цінам згідно інвойсів фірмам «Танкова Груп» ЕООД (м. Петріч, Болгарія, далі Покупець) та «Tropi Commodity Ltd» (м. Софія, Болгарія, далі Покупець). Загальна сума за цими контрактами складає по 2000000,00 (два мільйони) євро кожен. Відвантаження продукції за цими контрактами здійснюється автомобільним чи залізничним транспортом на умовах FCA.

Фірмами "Танкова Груп" ЕООД та "Tropi Commodity Ltd" були укладенні договори на транспортування цукру, відповідно до яких перевізники завантажували цукор на складах виробників цукру та перевозили на адресу позивача: м. Чернівці, вул. Нижньобазарна, 8А, де проводився огляд вантажу та перевірка його кількості (цукор не розвантажувався, не складувався та не зберігався на складі підприємства), після чого цукор того ж дня експортувався на склади покупців цукру. Тому матеріалами справи підтверджується, що цукор, який був придбаний позивачем у його контрагентів, не розвантажувався, не складувався та не зберігався за адресою: м. Чернівці, вул. Нижньобазарна, 8А.

Таким чином, відповідач безпідставно зробив висновок, що надані на перевірку документи, зокрема, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, міжнародні товарно-транспортні накладні (форми СМR) та вантажно-митні декларації не доводять факт придбання, перевезення та експорту цукру. При цьому, Головне управління ДПС у Чернівецькій області не взяло до уваги інформацію, що згідно договорів з болгарським контрагентами позивача (покупцями цукру) «Танкова Груп» ЕООД та фірмою «Tropi Commodity Ltd» замовником та платником транспортних послуг (згідно з умовами FСА) є болгарські контрагенти підприємства.

«Танкова Груп» ЕООД та фірма «Tropi Commodity Ltd» укладали договори на транспортування цукру з українськими перевізниками, які зазначені вище в товарно-транспортних накладних та міжнародних товарно-транспортних накладних (форми СМR), по маршруту від виробників до своїх складів у Болгарії, а також здійснювали оплату транспортних послуг перевізників. Зазначене підтверджують самі болгарські контрагенти позивача (відповідні листи надавалися до перевірок), а також товарно-транспортними накладними, міжнародними товарно-транспортними накладними (форми СМR) та вантажно-митними деклараціями. Так, в товарно-транспортних накладних відображена частина маршруту по кожному перевізнику цукру по території України від складів виробників цукру до позивача, а також, зокрема, зазначено дані перевізника, водія, назви і номерних знаків транспортного засобу, маса вантажу, пункт навантаження тощо, що відповідає даним міжнародних товарно-транспортних накладних (форми СМR.) тієї ж дати по кожному перевізнику. А інша частина маршруту по кожному перевізнику від підприємства до складів його болгарських контрагентів відображена в міжнародних товарно-транспортних накладних (форми СМR).

Стосовно доводів відповідача, що зазначені вище перевізники не мали взаємовідносин з ПП "Аріс", «Танкова Груп» ЕООД та фірмою «Tropi Commodity Ltd», суд зазначає наступне.

Позивач не заперечував, що не мав взаємовідносин з перевізниками, оскільки, замовником та платником транспортних послуг є його болгарські контрагенти. А, відсутність взаємовідносин перевізників з «Танкова Груп» ЕООД та фірмою «Tropi Commodity Ltd» суперечить матеріалам справи, а саме товарно-транспортним накладним, міжнародним товарно-транспортним накладним (форми СМR) та вантажно-митним деклараціям.

Під час дослідження товарно-транспортних накладних, міжнародних товарно-транспортних накладних (форми СМR) та вантажно-митних декларацій, судом встановлено, що в них зазначені дані перевізників, водіїв, назви і номерні знаки транспортних засобів, а також наявні підписи і печатки перевізників. А міжнародними товарно-транспортними накладними (форми СМR) та вантажно-митними деклараціями підтверджується факт перетину державного кордону перевізниками вантажу, а також те, що отримувачами вантажу є "Танкова Груп" ЕООД та фірма «Tropi Commodity Ltd».

Договорами передбачено, що зобов`язання вважаються виконаними тоді, коли товар завантажений на транспортний засіб перевізника в узгодженому сторонами місці та, що витрати на транспортування товару покладаються на Покупця, який бере на себе зобов`язання по оформленню товарно-транспортних накладних і несе відповідальність за правильне їх заповнення.

Таким чином, виходячи з вищенаведених умов договору поставки та офіційних правил тлумачення торговельних термінів і правил перевезення вантажів, зобов`язання позивача вважались виконаними з моменту передачі товару і завантаження його на наданий покупцем автотранспорт за місцезнаходженням постачальника. З моменту завантаження товару на автотранспорт, покупець набув усіх правомочностей власника товару щодо володіння, користування і розпорядження ним.

Оцінюючи надані до перевірки документи у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що відповідачем не були належним чином досліджені умови договорів поставки, зокрема в частині умов передачі товару та у узгоджених специфікаціях.

Суд звертає увагу на те, що факт безпосередньої передачі товару від постачальника покупцям не був спростований будь-якими належними доказами, тоді як дослідження факту транспортування товару покупцями і його подальшого використання ними виходить за межі досліджуваних господарських операцій.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Суд зазначає, що відсутність господарських ресурсів, які необхідні для провадження відповідної господарської діяльності підприємства, не доводять неможливості реального здійснення задекларованих операцій, з урахуванням того, що використання у виробничій діяльності транспортних засобів та інших фондів на підставі договорів оренди, позички чи використання власного транспорту чинним законодавством не заборонено.

Суд звертає увагу, що за результатами дослідженням вищевказаних документів встановлено, що зазначені документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак, є належними та допустимими підтвердженнями реальності вчинення господарських операцій.

Стосовно доводів відповідача, що під час проведення перевірки встановлено відсутність залишків товарів/запасів, що були в наявності станом на дату проведення інвентаризації 02.05.2023 р. (акти від 16.05.2023 р. №3387/Ж5/24-13-07-07-06/31694524 та від 31.10.2023 р. №6566/Ж5/24-13-07-07-06/31694524), тому такі товари/запаси фактично не брали участь в господарській діяльності ПП «Аріс», а отже використані не в господарській діяльності підприємства та відповідно до абз. г) п. 198.5 ст. 198 ПК України необхідно нарахувати податкові зобов`язання за вересень2023 р. на загальну суму без ПДВ 494992,49 грн, сума ПДВ 98998,50 грн, суд зазначає наступне.

Відповідач вказував, що в ході проведення третьої перевірки ГУ ДПС у Чернівецькій області повторно наголосило про необхідність проведення обстежень приміщень/територій позивача, зокрема, наголошувалося щодо необхідності вказати адреси місць зберігання товарів/запасів "Цукор білий кристалічний в м/т" в кількості 45 т.

Позивач неодноразово звертав увагу працівників податкової на те, що необхідність обстеження територій та приміщень відпала, оскільки весь товар, який знаходився в приміщеннях підприємства, які мали намір обстежити податкові інспектори (у тому числі цукор у кількості 45 т), було реалізовано.

Так, судом встановлено, що станом на 18.10.2023 р. весь товар, який знаходився в приміщеннях позивача (у тому числі цукор у кількості 45 т), було передано у власність покупцям Товариству з обмеженою відповідальністю "Захід Алекс Груп" та Фізичній особі підприємцю ОСОБА_13 на виконання умов договорів купівлі-продажу №01/06/2023 від 01.06.2023 р. та № 02/01/2023 від 02.01.2023 р. Вказаний факт переходу права власності на товар підтверджується зареєстрованими відповідними податковими накладними та складеними оборотно-сальдовими відомостями.

Незважаючи на зазначене вище, на виконання вимог ГУ ДПС у Чернівецькій області 04.12.2023 року директором підприємства разом з представниками ГУ ДПС у Чернівецькій області було здійснено, зокрема, виїзди за адресами: Чернівецької обл., Чернівецький р-н, с. Тарасівці; м. Чернівці, вул. Нижньобазарна, 8А; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 . В ході обстежень приміщень/територій за вказаними вище адресами не виявлено жодних залишків цукру.

Крім цього, позивачем надано пояснення та зазначено, що станом на 04.12.2023 р. матеріальні цінності на балансі позивача відсутні, крім павільйонів.

Матеріали (граніт, мармур), що знаходились за адресою: АДРЕСА_3 , та за адресою: АДРЕСА_4 , продані фізичній особі-підприємцю ОСОБА_13 у вересні 2023 р., що підтверджуються договорами купівлі-продажу, видатковими накладними.. Залишки (обрізки) мармурових/гранітних знаходяться в приміщеннях через те, що покупець ОСОБА_13 не вивіз їх з даної території.

Також судом встановлено, що в ході обстежень приміщень/територій за адресою: АДРЕСА_2 , товарно-матеріальних цінностей позивача теж не виявлено.

Крім цього, позивач повідомив ГУ ДПС у Чернівецькій області, зокрема, що 24.04.2023 р. підприємство передало на відповідальне зберігання ФОП ОСОБА_13 цукор білий кристалічний в м/т в кількості 45 т, що підтверджується договором про надання послуг відповідального зберігання від 20.04.2023 р. та актом № 1 передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання (передання майна зберігачу) від 20.04.2023 року. Місце зберігання цукру білого кристалічного в м/т в кількості 45 т було прийнято на розсуд ФОП ОСОБА_13 18.10.2023 року було прийнято рішення реалізувати цукор білий кристалічний в м/т в кількості 45 т ФОП ОСОБА_13 , що підтверджується видатковою накладною № РН-061 від 18.10.2023 року. Цукор білий кристалічний в кількості 45 т був переданий з відповідального зберігання, що підтверджується актом № 2 передачі-приймання матеріальних цінностей з відповідального зберігання (передача майна поклажодавцю) від 18.10.2023 року.

Також позивач повідомив зазначеним вище листом, що на підприємстві на адресах м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, буд. 153А, м. Чернівці, вул. Небесної Сотні, 30, Чернівецька обл., Новоселицький р-н, с. Тарасівці відсутні товарно-матеріальні цінності. На підприємстві присутні основні засоби - павільйони, які незаконно були демонтовані і відвезені за адресою: АДРЕСА_5 .

Працівниками Головного управління ДПС у Чернівецькій області 04.12.2023 року було також проведено обстеження приміщення за адресою: АДРЕСА_4 .

В акті перевірки податкові інспектори зазначили, що приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , де відповідно до товарно-транспортних накладних має розвантажуватися, зберігатися цукор, фактично не придатне для зберігання цукру білого кристалічного відповідно до вимог ДСТУ4623-2006/ГОСТЗ1361-2008 та норм Закону 771 та відсутня відповідна техніка, обладнання, відсутність трудових ресурсів для забезпечення розвантаження, складування та зберігання придбаного цукру. На підставі, зокрема, наведеного вище податкові інспектори зробили висновок про неможливість підтвердження перевіркою факту доставки, розвантаження, складування та зберігання цукру за адресою: АДРЕСА_4 .

Проте суд звертає увагу, що матеріалами справи підтверджується, що цукор, який був придбаний позивачем у його контрагентів, не розвантажувався, не складувався та не зберігався за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" - для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.

Відповідно до п.4.1 розділу ІІІ «Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань», затверджено наказом МФУ №879 від 02.09.2014 (зі змінами та доповненнями) - Інвентаризація запасів проводиться за місцями зберігання та окремо за матеріально відповідальними особами. Матеріальні запаси при інвентаризації записуються в інвентаризаційні описи за найменуванням із зазначенням номенклатурного номера (за його наявності), виду, групи, сорту, одиниці виміру, ціни, суми та кількості (рахунок, вага або міра), фактично встановлених на дату інвентаризації, та за даними бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 3 розділу ІV "Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань", затверджено наказом МФУ №879 від 02.09.2014 (зі змінами та доповненнями) - Результати інвентаризації на підставі затвердженого протоколу інвентаризаційної комісії відображаються у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності того звітного періоду, у якому закінчена інвентаризація.

Отже, інвентаризація це передбачений законом спосіб перевірки активів і зобов`язань підприємства та документального підтвердження, необхідний для забезпечення достовірності фактичних даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Всі результати проведеної інвентаризації, залишки або нестачі, повинні відображатися в бухгалтерському обліку підприємства в тому періоді коли вони виникли.

Відповідно до п.п.21.1.1 п.21.1 ст.21 ПКУ Посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватись Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Пунктом 5 розділу ІІ "Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами", затвердженого наказом МФУ №727 від 20.08.2015 (зі змінами і доповненнями) визначено, що: «Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів».

Отже, з викладеного слідує, що обґрунтування висновків перевірки не первинними та обліковими документами, що підтверджують факти проведення господарських операцій, не регламентовано чинним законодавством.

Оскільки відповідач не довів належними доказами правомірність рішення і доводи платника належними доказами не спростував, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про протиправність податкових повідомлень-рішень від 03.01.2024 р. № 00000/20/Ж10/24-13-07-07-06, №00000/19/Ж10/24-13-07-07-06, № 00000/21/Ж 10/24-13-07-07-06 та необхідність його скасування.

Вимоги ч.1 ст.77 КАС України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Проаналізувавши наведені вище положення законодавства, враховуючи встановлені у справі обставини, оцінивши надані сторонами докази в підтвердження обґрунтування власних доводів, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи відповідача щодо правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень суд не бере до уваги, оскільки вони спростовується обставинами встановленими під час розгляду справи по суті.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем понесено судові витрати (судовий збір) у розмірі 30280,00 грн.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 30280,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати винесене Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкові повідомлення-рішення від 03.01.2024 р. № 00000/20/Ж10/24-13-07-07-06, яким визначено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 283551,00 грн.

3. Визнати протиправними та скасувати винесене Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкові повідомлення-рішення від 03.01.2024 р. №00000/19/Ж10/24-13-07-07-06, яким визначено суму завищення бюджетного відшкодування в розмірі 2050000,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в розмірі 1025000,00 грн.

4. Визнати протиправними та скасувати винесене Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області податкові повідомлення-рішення від 03.01.2024 р. № 00000/21/Ж 10/24-13-07-07-06, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 1157634,00 грн., в т.ч. основний платіж - 771756,00 грн., штрафна (фінансова) санкція (штраф) - 385878,00 грн.

5. Стягнути на користь Приватного підприємства "Аріс" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області судові витрати - судовий збір в сумі 30280,00 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2024 р.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Приватне підприємство "Аріс" (вул. Винниченка Володимира, 62, м.Чернівці, 58005, Код )

Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 А, м. Чернівці, 58013, Код )

Суддя І.В. Маренич