Справа № 160/515/22
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/515/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/515/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання наказів протиправними їх скасування, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.12.2021 року № 2070к в частині притягнення дізнавача сектору дізнання Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 10.12.2021 року № 792 о/с в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дізнавача сектору дізнання Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», з 11.12.2021 року;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції, на посаді дізнавача сектору дізнання Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 11.12.2021 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області середнє грошове забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 11.12.2021 року до дати фактичного поновлення ОСОБА_1 на посаді.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказ № 2070к від 07.12.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дізнавача сектору дізнання Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 » та наказ від 10.12.2021 року № 792о/с «По особовому складу» є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки не відповідають законній меті службового розслідування, визначеній в ч.1-4 ст.14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Під час винесення спірних наказів, відповідач не надав оцінку доказам, не вчинив дій з метою дослідження розбіжностей у зібраних матеріалах. При цьому, сам по собі факт складання протоколу та винесення постанови не доведений беззаперечними доказами, та не підриває авторитет поліції. Таким чином, вищевказані накази в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення позивача винесені не обґрунтовано, а тому підлягають скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року позовну заяву задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач своїми діями допустив порушення Закону України «Про Національну поліцію», тобто вчинив дисциплінарний проступок, який з урахуванням загального уявлення суспільства про поліцейського як носія влади, унеможливлює подальше виконання позивачем своїх обов`язків на службі в поліції. На думку відповідача, позивач скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам. Вважає доводи позивача про протиправність його звільнення до постановлення рішення у справі про адміністративне правопорушення не ґрунтуються на законі. Крім того, відповідач вважає, що тяжкість застосованого до позивача виду дисциплінарного стягнення відповідає вчиненому дисциплінарному проступку. Також, вимоги про стягнення середнього заробітку (грошового забезпечення) є похідними та не підлягають задоволенню.

Позивач надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29 серпня 2016 року на підставі наказу від 06.08.2016 року № 124 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу до Національної поліції України, що підтверджується відомостями з трудової книжки серії НОМЕР_1 від 29.08.2016.

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №2070к від 07.12.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дізнавача сектору дізнання Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 » за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пункту 1 частини статі 18 Закону України «Про Національну поліцію» пунктів 1, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, частини 5 статті 14. частини 2статті 16 Закону України «Про дорожній рух», присяги поліцейського до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 10.12.2021 року № 792о/с «По особовому складу» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), на підставі наказу від 07.12.2021 №2070к.

Позивач, вважаючи протиправними ти такими, що підлягають скасуванню оскаржувані накази, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон № 580-VIII.

Частиною 1 статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема до медичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону № 580-VІІІ встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною 1 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з п.п. 1, 4, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону № 580-VІІІ, зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Абзацами 2 та 3 п.1 розділу ІІ (з урахуванням п. 3 розділу IV) Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС №1179 від 09.11.2016 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Згідно з приписами статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначається Порядком №893.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

За приписами пункту 4 вказаного Розділу цього Порядку службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п.2 розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Відповідно до п.1 Розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Пунктом 4 Розділу VII цього Порядку поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення в порядку та строки, визначені статтею 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною 7 цією статті Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, згідно наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 2070к від 07.12.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дізнавача сектору дізнання Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 », стало складання 07.10.2021 року відносно позивача працівниками ППП м.Кривий Ріг протоколу про адміністративне правопорушення серії АББ №271390 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п.2.5. ПДР України та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАО №4870153 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладання стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн.

Так, порушення службової дисципліни виразилося у не ввімкненні позивачем сигналу світлового покажчику при повороті ліворуч, безпідставної відмови від проходження встановленого законом порядку огляду водіїв транспортних засобів на встановлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто скоєння проступку проти інтересів служби який суперечить покладеним на нього обов`язків, підриває довіру до нього, як до носія влади.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем оскаржено в судовому порядку протокол про адміністративне правопорушення серії АББ №271390 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п.2.5. ПДР та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕАО № 4870153 від 07.10.2021 року за ч.2 ст.122 КУпАП про накладання стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн.

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.01.2022 року по справі № 211/6605/21 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова суду від 17.01.2022 року набрала законної сили 28.01.2022.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.11.2023 року по справі № 211/6837/21 позовні вимоги представника позивача Фролова Вячеслава Олеговича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 17.10.2021 року серії ЕАО №4870153 задоволено. Постанову серії ЕАО № 4870153 від 07.10.2021 року, винесену інспектором патрульної поліції 2-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Безпалько Максимом Володимировичем, про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасовано. Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрито. Рішення набрало законної сили 21.11.2023.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати саме складу дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку адміністративно-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи, отримали в рамках адміністративного провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи. Суб`єкт владних повноважень, у свою чергою, повинен довести правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому, саме лише відтворення у наказі фабули певного правопорушення, не є достатнім для того, щоб вважати таке рішення обґрунтованим. Обставини подій, що стали підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими поясненнями та документами.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що наведені обставини засвідчують неповноту проведеної щодо позивача службової перевірки, без об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок.

Матеріалами справи не доведено наявності в діях позивача дисциплінарного проступку, про який йдеться у наказі № 2070к від 07.12.2021 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності, не доведено, які саме дії (бездіяльність) позивача призвели до негативних наслідків (їх тяжкість), не доведено і фактів порушення позивачем Присяги поліцейського. Разом з цим, відповідачем конкретно не зазначено та не доведено відповідними доказами, які саме дії позивача кваліфіковано відповідачем як такі, що дискредитують звання працівника поліції та підривають довіру до органів Національної поліції України.

За правовим висновком Верховним Судом у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 826/4681/18, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. При цьому, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в НП України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Тобто, незважаючи на характер дій уповноваженої особи - «на власний розсуд», обрання певного виду дисциплінарного стягнення обов`язково має бути належним чином обґрунтоване з метою уникнення будь-яких сумнівів в її об`єктивності та неупередженості.

Суд першої інстанції вірно врахував, що до позивача було застосовано найсуворіший вид дисциплінарного стягнення, без співставлення тяжкості допущених позивачем порушень службової дисципліни, без врахування даних, що його характеризують, та вважає, що такий вид стягнення не є співмірним.

Відсутність вказаного суд першої інстанції вірно врахував, роблячи висновки про недоведеність відповідачем обставин наявності підстав для застосування до позивача заходів дисциплінарного стягнення саме у виді звільнення з посади.

Таким чином, звільнення позивача зі служби в поліції у спірних правовідносинах відбулось не на підставі та не у спосіб, що передбачений чинним законодавством, отже наказ начальника ГУНП в Дніпропетровській області № 2070к від 07.12.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дізнавача сектору дізнання Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 » є протиправним та підлягає скасуванню, про що суд першої інстанції дійшов правильного висновку.

З урахуванням того, що наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 10.12.2021 року № 792 о/с прийнято з метою реалізації наказу № 2070к від 07.12.2021 року, такий наказ підлягає скасуванню як протиправний.

Щодо вимог про поновлення на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

За приписами частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Суд звертає увагу, що визнання протиправним та скасування акта індивідуальної дії (наказу про звільнення) має наслідком його недійсність з моменту прийняття. Тобто такий акт індивідуальної дії від моменту прийняття не породжує жодних правових наслідків, крім тих, що пов`язані з його скасуванням.

З огляду на викладене, встановлення судом факту незаконного звільнення поліцейського і, як наслідок, поновлення його на службі, є складовими одного процесу із захисту порушеного права, що співпадають у часі.

Водночас, поновлення на службі незаконно звільненого поліцейського повинно відбуватись з дня, наступного за днем звільнення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про поновлення позивача на службі в поліції, на посаді дізнавача сектору дізнання Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 11.12.2021 року.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до Порядку затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 обчислення середньої заробітної плати проводиться у всіх випадках її збереження.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 Порядку №100 у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ. Ця норма є бланкетною та обумовлює існування спеціального нормативно-правового акту для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.

Такий Порядок і умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 (далі Порядок №260).

Згідно пунктом 9 Розділу 1 Порядку №260 при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Відповідно до абзацу 1 пункту 6 Розділу III Порядку №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Зі змісту Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Отже, при визначенні розміру грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, необхідно застосовувати норми Порядку № 260, беручи до уваги кількість календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 815/6557/16.

При цьому, розрахунок середньоденної заробітної плати повинен здійснюватися відповідно до Порядку №100 з урахуванням положень Порядку №260 в частині застосування при такому розрахунку саме календарних днів відповідного місяця.

Відповідно до пункту 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пунктом 8 Порядку №100 визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно з наданої суду довідки до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.01.2022 №138 вбачається, що грошове забезпечення позивача станом на день звільнення складало: - посадовий оклад: 2400,00 грн.; - оклад за спеціальним званням: 1600,00 грн.; - надбавка за стаж служби в поліції 15%: 600 грн.; - надбавка за специфічні умови проходження служби 40%: 1840,00 грн.; - премія: жовтень 2021 - 6070,34 грн., листопад 2021 - 5877,81 грн.

Період вимушеного прогулу позивача обраховується, починаючи з дня звільнення - з 11.12.2021 по дату фактичного поновлення ОСОБА_1 на посаді. Отже, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, підлягає стягненню на його користь з відповідача. При цьому, стягненню підлягає сума середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, судом вірно оцінено спірні накази з урахуванням вимог ст. 2 КАС України.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/515/22 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/515/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко