Справа № 140/12470/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12 листопада 2024 року ЛуцькСправа № 140/12470/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., одержавши позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму індексації грошового забезпечення за весь час затримки їх виплати з грудня 2015 року по день її фактичної виплати 27 жовтня 2023 року; зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму індексації грошового забезпечення за весь час затримки їх виплати з грудня 2015 року по день її фактичної виплати 27 жовтня 2023 року.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року позовну заяву було залишено без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання (надіслання) до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

08 листопада 2024 року до суду від представника позивача надійшла заява, в якій він просив відкрити провадження у справі з огляду на те, що право позивача на звернення до суду з позовом про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по січень 2017 року в належному розмірі відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до внесення змін Законом №2352-ІХ) не обмежувалося будь-яким строком, а тому час виплати заборгованості з індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду не має значення для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду з цим позовом (щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати). Також на момент виключення позивача із списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 та всіх видів забезпечення (01 серпня 2020 року) звернення до суду з вимогами про стягнення заробітної плати відповідно до статті 233 КЗпП України не обмежувалося будь-яким строком.

Позовну заяву і додані до неї документи необхідно повернути позивачу з таких мотивів та підстав.

Вирішуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду із цим позовом, враховано, що спірні правовідносини у цій справі виникли щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по січень 2017 року, яка виплачена 27 жовтня 2023 року на виконання рішення суду від 31 травня 2023 року у справі №380/1311/22.

Згідно з частинами першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 КАС України обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава за допомогою встановлення відповідних процесуальних строків, може обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року №2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-III), який, проте, не визначає спеціальних строків для звернення до суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно зі статтею 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації, є компенсаторною складовою доходу у вигляді заробітної плати працівника (такий висновок сформовано Верховним Судом у постановах від 05 травня 2022 року у справі №380/8976/21, від 29 листопада 2023 року у справі №560/11895/23, від 14 грудня 2023 року у справі №560/11898/23 та у справі №600/4606/23-а, від 08 березня 2024 року у справі №560/11906/23).

Спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Однак положення статті 122 КАС України не містять норм, які б урегульовували строки звернення осіб, які перебувають (перебували) на військовій службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Правовідносини щодо строків звернення до суду за вирішенням трудових спорів регулюються також положеннями статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

При вирішенні питання застосування норм КАС України та КЗпП України Верховний Суд у постанові від 03 серпня 2023 року у справі №280/6779/22 зазначив, що зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Частинами першою, другою статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності 19 липня 2022 року) установлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Таким чином, у справах, пов`язаних із дотриманням законодавства про оплату праці, в тому числі і щодо розрахунків за компенсаційними виплатами, підлягає застосуванню тримісячний строк звернення до суду.

Верховний Суд у постанові від 02 квітня 2024 року у справі №560/8194/20 сформулював висновки щодо застосування строків звернення до суду з адміністративним позовом у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати відповідно до Закону №2050-III, за змістом яких умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі за рішенням суду), а виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості. З першого дня наступного місяця після отримання заборгованості за попередні періоди особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів і з цього дня починається перебіг шестимісячного строку звернення з позовом до суду. Звернення до суду з позовом про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів після закінчення цього строку є підставою, передбаченою пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України, для залишення позовної заяви без розгляду.

З врахуванням наведеного помилковими і безпідставними є аргументи представника позивача про те, що час виплати заборгованості на виконання рішення суду у справі №140/1311/22 (27 жовтня 2023 року) не може бути початком строку звернення до суду із цим позовом, а у цьому разі у питанні строку звернення до суду необхідно керуватися статтею 233 КЗпП України в редакції, чинній до змін, внесених Законом №2352-ІХ, лише з огляду на те, що позивач був виключений із списків особового складу 01 серпня 2020 року та виплата індексації грошового забезпечення здійснена за період з 01 грудня 2015 року по січень 2017 року.

Посилання представника позивача на висновки Верховного Суду у постановах від 08 серпня 2024 року у справі №380/29686/23, від 12 вересня 2024 року у справі №380/6701/24 (стосуються нарахування та виплатити індексації грошового забезпечення), з огляду на предмет спору у цій справі не може бути враховано судом, оскільки наведені постанови не є релевантними до обставин цієї справи.

Натомість застосуванню підлягає підхід Верховного Суду щодо застосування строків звернення до суду щодо виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати, викладений у постанові від 02 квітня 2024 року у справі №560/8194/20: оскільки виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості, то особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості за попередні періоди.

За змістом позову і доданих до нього доказів позивачу фактична виплата заборгованості на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у справі №140/1311/22 здійснена відповідачем 27 жовтня 2023 року. Таким чином, після отримання заборгованості за попередні періоди вважається, що позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, що і визначає перебіг строку звернення до суду з позовом про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів.

Із позовом представник позивача адвокат Каверін С.М. звернувся до суду 29 жовтня 2024 року, тобто із значним пропуском тримісячного строку звернення до суду (через рік після виплати заборгованості).

За таких обставин, позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Водночас поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

До того ж чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Недотримання встановлених законом строків зумовлює визначені юридичні наслідки.

Пунктом частини четвертої статті 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву (про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду) не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позивачем (представником позивача) не подано заяву про поновлення строку звернення до суду, не наведено поважних причин звернення до суду з підтвердженням належними доказами, тому позовну заяву необхідно повернути позивачу на підставі пункту 9 частини четвертої статті 169, частини другої статті 123 КАС України.

Керуючись пунктом 9 частини четвертої, частинами п`ятою, шостою статті 169, частиною другою статті 123, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача від 08 листопада 2024 року відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ж.В. Каленюк