Справа № 400/8736/24
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2024-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 р. № 400/8736/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомКерівника Окружної прокуратури міста Миколаєва Рябий Євгеній Іванович, вул. Вадима Благовісного,73,м. Миколаїв,54001,

в інтересах держави в особіВідділу охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20,м. Миколаїв,Миколаївський р-н, Миколаївська обл.,54005

до відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Провізор-НФФ», вул. Велика Морська, 71,м. Миколаїв,54005,

прозобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява керівника Окружної прокуратури м. Миколаєва в інтересах держави в особі Відділу охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Провізор-НФФ» (далі відповідач), про зобов`язання відповідача привести пам`ятку архітектури місцевого значення «Житловий будинок прибуткового типу кін. ХІХ - поч. ХХ ст.» по вул. Великій Морській, 71 в м. Миколаєві до належного стану відповідно до вимог укладеного охоронного договору від 08.11.2012 № 1, у тому числі шляхом проведення відновлювальних та реставраційних робіт.

Підставою позову керівник Окружної прокуратури м. Миколаєва вказав те, що , пам`ятка архітектури місцевого значення перебуває під безпосередньою загрозою фактичного знищення внаслідок тривалого невжиття власником пам`ятки - ТОВ «Провізор-НФФ» заходів, спрямованих на збереження пам`ятки, зокрема ремонтно-реставраційних робіт на головному фасаді та споглядацької позиції уповноваженого державного органу - Відділу охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження отримав 03.10.2024 року станом на день розгляду справи відзиву на позовну заяву не надав.

Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Розпорядженням Миколаївської обласної державної адміністрації від 20.03.1997 №/155-р «Про затвердження державного переліку пам`яток архітектури місцевого значення по м. Миколаєву» взято на державний облік пам`ятку архітектури місцевого значення «Житловий будинок прибуткового типу кін. ХІХ - поч. ХХ ст.» по вул. Великій Морській, 71 в м. Миколаєві.

Наказом Міністерства культури та інформаційної політики України № 143 від 18.04.2022 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» пам`ятку архітектури місцевого значення «Житловий будинок прибуткового типу кін. ХІХ - поч. ХХ ст.» по вул. Великій Морській, 71 в м. Миколаєві включено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та присвоєно охоронний номер 122-Мк.

Відділом охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради виготовлено паспорт об`єкту культурної спадщини місцевого значення «Житловий будинок прибуткового типу кін. ХІХ - поч. ХХ ст.» по вул. Великій Морській, 71 в м. Миколаєві.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником вказаного об`єкту культурної спадщини, загальною площею 1 936,8 кв.м. по вул. Великій Морській, 71 в м. Миколаєві є Товариство з обмеженою відповідальністю «Провізор-НФФ» на підставі договору купівлі-продажу від 07.07.2011 № 956.

Між Відділом охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради та ТОВ «Провізор-НФФ» 08.11.2012 укладено охоронний договір № 1 на пам`ятку архітектури місцевого значення «Житловий будинок прибуткового типу кін. ХІХ - поч. ХХ ст.»

Згідно з пунктом 1 Договору власник бере на себе зобов`язання щодо охорони пам`ятки архітектури місцевого значення «Житловий будинок прибуткового типу кін. ХІХ - поч. ХХ ст».

Відповідно до пункту 2 Договору термін його дії встановлено на період володіння пам`яткою. Пунктом 5 Договору передбачено, що власник несе відповідальність за нерухоме майно, що належить до пам`ятки. Зокрема, власник зобов`язується утримувати пам`ятку в належному санітарному, протипожежному і технічному стані. Утримувати територію пам`ятки упорядженою пунктами 10, 11 Договору зобов`язано ТОВ «Провізор-НФФ» негайно повідомляти орган охорони про будь-яке руйнування, пошкодження, аварію чи іншу обставину, що заподіяла шкоду вказаній частині пам`ятки, і своєчасно вживати заходи для приведення пам`ятки в належний стан. Своєчасно проводити поточний та капітальний ремонт пам`ятки і роботи по впорядкуванню території пам`ятки.

Виконувати реставраційні, ремонтні та інші роботи в терміни, передбачені у п.13 даного документу, у разі потреби терміни, визначені окремим розпорядженням органу охорони.

Згідно з пунктом 13 Договору з метою збереження пам`ятки культурної спадщини та створення належних умов для її використання власник зобов`язаний провести ремонт внутрішніх приміщень, покриття території та фасаду упродовж 2013-2015 роках.

Контроль за виконанням Договору здійснюється Відділом охорони культурної спадщини Управлінням з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради. На момент укладення у 2012 році охоронного договору відповідач усвідомлював свої обов`язки стосовно пам`ятку архітектури та зобов`язувався їх виконувати у повному обсязі, зокрема останнім були взяті на себе пам`яткоохоронні та відновлювальні зобов`язання щодо об`єкту культурної спадщини по вул. Великій Морській, 71 в м. Миколаєві, який потребував проведення ремонту внутрішніх приміщень, покриття території та фасаду задля його захисту від пошкоджень, руйнувань або знищення.

ТОВ «Провізор-НФФ» будучи обізнаним із вказаними обставинами, добровільно та свідомо взяло на себе зобов`язання щодо здійснення передбачених охоронним Договором необхідних та нагальних заходів, спрямованих на збереження такої пам`ятки.

Актом візуального обстеження пам`ятки архітектури від 14.09.2020 та інформаційною довідкою за результатами постійного моніторингу від 17.09.2020 зафіксовано, що загальний стан будівлі знаходиться в задовільному стані, однак необхідно проведення ремонтно-реставраційних робіт на головному фасаді для збереження автентичності об`єкту та його в цілому. На стінах наявне лущення штукатурки з незначним фрагментарним відпаданням та волосяні тріщини.

Відділом охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради на адресу ТОВ «Провізор-НФФ» 10.11.2021 скеровано лист про необхідність збереження пам`ятки архітектури, запланованих останнім заходів та/або робіт з реставрації із зазначенням термінів їх реалізації та належного виконання укладеного охоронного Договору.

Інформаційною довідкою за результатами постійного моніторингу від 07.03.2023 констатовано аналогічний стан пам`ятки архітектури місцевого значення зафіксований в інформаційній довідці за результатами постійного моніторингу від 17.09.2020, тобто вказано про необхідність проведення ремонтно-реставраційних робіт на головному фасаді для збереження автентичності об`єкту та його в цілому. Про стан об`єкта культурної спадщини, необхідність збереження пам`ятки архітектури, належного виконання умов укладеного Договору та проведення ремонтно-реставраційних робіт на фасаді Відділом охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради листом від 13.04.2024 поінформовано ТОВ «Провізор-НФФ».

Актом візуального обстеження від 12.04.2024 констатовано відсутність ремонтно-реставраційних робіт на головному фасаді пам`ятки архітектури місцевого значення «Житловий будинок прибуткового типу кін. ХІХ - поч. ХХ ст.» по вул. Великій Морській, 71 в м. Миколаєві.

Листом від 19.08.2024 ТОВ «Провізор-НФФ» поінформовано Відділ охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради про проведення частково локальних робіт на об`єкті культурної спадщини та відсутність наразі фінансування для проведення ремонтно-реставраційних робіт на головному фасаді будівлі. Такі вимоги покладалися на відповідача, починаючи з 2012 року фактично вже близько 9 років ТОВ «Провізор-НФФ» допускає безпідставне та незаконне порушення умов охоронного Договору та невиконання взятих на себе зобов`язань.

Пам`ятка архітектури місцевого значення перебуває під безпосередньою загрозою фактичного знищення внаслідок тривалого невжиття власником пам`ятки - ТОВ «Провізор-НФФ» заходів, спрямованих на збереження пам`ятки, зокрема ремонтно-реставраційних робіт на головному фасаді та споглядацької позиції уповноваженого державою органу - Відділу охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради.

Відповідно до ст. 1 Конвенції про охорону архітектурної спадщини Європи від 03.10.1985, ратифікованої Законом України від 20.09.2006 № 165-У, для цілей цієї Конвенції поняття «архітектурна спадщина» включає, зокрема, усі будівлі та споруди, що мають непересічне історичне, археологічне, мистецьке, наукове, соціальне або технічне значення, включаючи усі особливості їхнього технічного виконання та оздоблення.

Статтями 3 та 4 Конвенції передбачено, що кожна Сторона зобов`язується вживати правових заходів для охорони архітектурної спадщини; запровадити відповідні контрольні і дозвільні процедури, необхідні для правової охорони об`єктів архітектурної спадщини; запобігати спотворенню, руйнуванню або знищенню об`єктів спадщини, що охороняються.

Рекомендаціями про охорону на національному рівні культурної та природної спадщини, схваленої Генеральною конференцією Організації Об`єднаних Націй у 1972 році, наголошено на тому, що кожен предмет культурної та природної спадщини є унікальним і зникнення будь-якого такого предмета є невідновною та безповоротною втратою для цієї спадщини у зв`язку з чим, кожну країну на території якої знаходяться предмети культурної та природної спадщини, зобов`язано зберегти цю частину спадщини людства і забезпечити передачу майбутнім поколінням.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

З огляду на міжнародні зобов`язання, взяті на себе Україною, та положення ст. 54 Конституції України, держава має забезпечувати збереження об`єктів, що становлять культурну цінність. Збереження культурної спадщини впливає на формування менталітету нації, стверджує спадкоємність одвічних цінностей і традицій, формує базу для сталого розвитку суспільства.

Конституція України передбачає, що власність зобов`язує і, тим самим, не повинна використовуватися на шкоду суспільству та його інтересам, а право власності може бути обмежене і навіть позбавлене з мотивів суспільної необхідності.

Суспільний та публічний інтерес у цьому випадку є легітимною підставою для обмеження права власності. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь регулюються Законом України «Про охорону культурної спадщини».

Відповідно до ст. 1 Закону охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Статтею 23 Закону передбачено, що усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.

Основним завданням охоронного договору є встановлення режиму використання пам`ятки культурної спадщини чи її частини, у тому числі території, на якій вона розташована, видів і термінів виконання реставраційних, консерваційних, ремонтних робіт, робіт з упорядження її території, інших пам`яткоохоронних заходів, необхідність яких визначається відповідним органом охорони культурної спадщини.

Договір є першочерговим документом, що встановлює гарантії збереження індивідуально визначеної пам`ятки культурної спадщини, що враховує її цінність, особливості та стан.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 24 Закону власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного Договору.

Використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону у разі, коли пам`ятці загрожує небезпека пошкодження, руйнування чи знищення, власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, зобов`язані привести цю пам`ятку до належного стану (змінити вид або спосіб її використання, провести роботи з її консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування).

Згідно із абз. 20 ч. 1 ст. 1 Закону реставрація це сукупність науково обґрунтованих заходів щодо укріплення (консервації) фізичного стану, розкриття найбільш характерних ознак, відновлення втрачених або пошкоджених елементів об`єктів культурної спадщини із забезпеченням збереження їхньої автентичності.

Реставраційні роботи, окрім фізичного збереження історичного вигляду пам`ятки, максимального збереження автентичності об`єкта, його культурної та історичної цінності, мінімального втручання у їх існуючий вигляд, передбачають відновлення частково втрачених чи пошкоджених елементів, розкриття характерних елементів об`єкта. Тобто, повноцінне приведення пам`ятки до належного стану можливе лише шляхом проведення комплексу робіт з її реставрації, які включатимуть заходи щодо її захисту від подальших руйнувань із одночасним відновленням елементів пам`ятки за обов`язкової умови збереження їх автентичності.

Саме у такому випадку об`єкт культурної спадщини буде відновлений та внаслідок подальшого забезпечення пристосування його до сучасних потреб зможе використовуватися без зміни притаманних йому властивостей та культурного призначення.

У добровільному порядку ТОВ «Провізор-НФФ» вказані обов`язкові до виконання та прямо передбачені законодавством та охоронним Договором заходи щодо збереження пам`ятки не вживає, що призводить до її руйнування та знищення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Законодавством України, зокрема Конституцією України та Законом, проголошено, що охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування, оскільки такі об`єкти є частиною самобутності Українського народу, її історії та культури. Збереження та захист пам`яток забезпечується Державою.

Суд приходить до висновку, що недобросовісна поведінка ТОВ «Провізор-НФФ» щодо пам`ятки архітектури порушує інтереси держави, оскільки останнім протягом тривалого часу не вживаються передбачені законом та охоронним Договором заходи на збереження об`єкта культурної спадщини місцевого значення, зокрема проведення ремонтно-реставраційних робіт на головному фасаді, що призводить до його руйнації.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.4, 3.11 Положення про відділ охорони культурної спадщини управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради, затвердженого розпорядженням Миколаївського міського голови від 03.04.2017 № 95р, основним завданням відділу охорони культурної спадщини є, зокрема, забезпечення дотримання на території міста Миколаєва вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», Закону України «Про охорону археологічної спадщини» та інших нормативно-правових актів щодо охорони культурної спадщини; виконання контрольно-наглядових функцій у сфері охорони культурної спадщини; забезпечення виявлення та наукового вивчення, захисту та збереження, належного утримання та відповідного використання об`єктів культурної спадщини; укладання охоронних договорів на об`єкти культурної спадщини та здійснення контролю за їх виконанням у встановленому порядку.

Аналогічні повноваження передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 6 Закону відділ охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у зазначених правовідносинах, оскільки останній забезпечує захист об`єктів культурної спадщини на території міста Миколаєва відповідно до норм Закону України «Про охорону культурної спадщини» та укладеного з відповідачем Договору.

Інформацією Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради від 07.12.2023 та Відділу охорони культурної спадщини від 14.06.2024 та від 20.08.2024 лише констатовано, що відповідачем не здійснено ремонтно-реставраційних робіт, зокрема на головному фасаді пам`ятки архітектури, передбачених укладеним Договором, строк виконання яких визначено упродовж 2013-2015 роках.

Відділом охорони культурної спадщини Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради власнику об`єкту культурної спадщини не скеровано жодного документу претензійного характеру, не застосовано фінансових санкцій за невиконання умов охоронного Договору та не застосовано інших заходів передбачених законодавством для належного захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

Окружна прокуратура міста Миколаєва зверталася 04.11.2021, 08.03.2023, 15.11.2023, 06.06.2024, 15.08.2024 до Управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради, структурним підрозділом якого є відділ охорони культурної спадщини, із запитами в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», в яких останньому пропонувалось вжити конкретні, додаткові та дієві заходи реагування щодо виконання ТОВ «Провізор-НФФ» умов охоронного Договору, зокрема здійснення власником ремонтно-реставраційних робіт на головному фасаді пам`ятки архітектури та приведення її у належний стан. Із відповідей вбачається, що відділом лише скеровано листи про необхідність виконання умов укладеного охоронного Договору та інформування про заплановані подальші заходи на збереження пам`ятки архітектури шляхом її реставрації, а також лише констатовано факт не здійснення власником відповідних робіт.

Відділ охорони культурної спадщини управління з питань культури та охорони культурної спадщини Миколаївської міської ради, у силу покладених на нього законодавством обов`язків як контролюючий орган починаючи з 2012 року повинен був знати про невиконання ТОВ «Провізор-НФФ» вимог охоронного договору та доведення у зв`язку із цим пам`ятки до занедбаного стану, однак відповідних належних заходів безпідставно не вживав.

Таким чином, на дату звернення прокурора до суду з позовом у даному випадку не припинили існувати підстави для звернення до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 КАС України, позивачами в адміністративній справі можуть бути суб`єкти владних повноважень.

Зазначене також підтверджується положеннями п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, яка передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб з суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, окрім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача, який є суб`єктом владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Провізор-НФФ» () привести пам`ятку архітектури місцевого значення «Житловий будинок прибуткового типу кін. ХІХ - поч. ХХ ст.» по вул. Великій Морській, 71 в м. Миколаєві до належного стану відповідно до вимог укладеного охоронного договору від 08.11.2012 № 1, у тому числі шляхом проведення відновлювальних та реставраційних робіт.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник